ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3883/23 Справа № 225/6459/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Челюбєєв Є.В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Агєєва О.В.,
суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,
за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №210/4726/22 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22 лютого 2022 року, ухвалене у складі судді Челюбєєва Є.В., -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.03.2008 між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2233/878 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 54000,00 доларів США на строк до 19.03.2038, зі сплатою 13% річних. Згідно з п.1.4. договору кредит надавався на придбання нерухомості – двокімнатної квартири, житловою площею 36,7 кв.м., загальною площею 57,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №522, який посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ісаєвою Н.С. 20.03.2008р. №1813. Пунктом 2.1. договору визначено, що згідно договору іпотеки №522 від 20.03.2008р., в забезпечення виконання зобов`язань за дійсним договором, банком прийнято в іпотеку нерухомість, зазначену у п.1.4. цього договору. На даний час відповідач свої зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки не виконує, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість за зобов`язаннями по кредитному договору. Станом на 08.09.2021р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 145102,44 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту 52799,69 дол. США, заборгованість по процентах прострочена 92302,75 дол. США. Пунктом 4.2 договору іпотеки передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання п.п.3.3.1-3.3.13. даного договору, іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно п.2.3. дійсного договору. Згідно п.2.3. договору іпотеки, заставна вартість предмету іпотеки складає 273000,00 грн. Враховуючи, що іпотокедавцем до банку не надано будь-яких доказів дійсності договору страхування предмету іпотеки та сплати страхових платежів, сума штрафу складає 13650,00 грн.
Підсумовуючи викладене позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та договором іпотеки в сумі 145102,44 дол. США., суму штрафу у розмірі 13650,00 грн., а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 22 лютого 2022 року позов було задоволено частково – стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банка «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №2233/878 від 20.03.2008р. у розмірі 145102,44 доларів США. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням у частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовну вимогу про стягнення на його користь штрафу у розмірі 136500 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом невірно застосовано до вимог позивача про стягнення з іпотекодавця штрафу за невиконання умов договору іпотеки норму статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". Так, дія вказаної статті закону розповсюджується на правовідносини між Банком та Позичальниками щодо нарахування неустойки за невиконання позичальниками саме основного зобов`язання за кредитним договором, тобто кредитного договору. Позовні вимоги банку про стягнення штрафу в розмірі 13650 грн. обумовлені невиконанням іпотекодавцем умов договору іпотеки, а саме невиконання умови про страхування предмету іпотеки, тому застосування судом першої інстанції до таких вимог положень зазначеної статті є хибним. 

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач просить скасувати та викладає доводи щодо незаконності рішення, лише в частині відмови у стягненні штрафу у розмірі 13650 грн. Таким чином, у іншій частині судове рішення не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду – частковому скасуванню з ухваленням нового судового рішення у відповідній частині.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до кредитного договору №2233/878 від 20.03.2008, Відкрите акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 54000 доларів США на строк з 20.03.2008 по 19.0.2038 або по день, визначений в п.3.3.11 цього Договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,0% річних. Кредит надається на придбання житлової нерухомості - двокімнатної квартири, житловою площею 36,7 кв.м., загальною площею 57,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.3.2.5 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язання Позичальника за цим договором, забезпеченого іпотекою, зокрема, у разі: 1) передання іпотекодавцем предмета іпотеки іншій особі без згоди Банку, якщо одержання такої згоди необхідне; 2) порушення іпотекодавцем правил про зміну предмета іпотеки; 3) втрати/пошкодження предмета іпотеки за обставин, за які Банк не відповідає, якщо іпотекодавець не змінив або не відновив предмет іпотеки; 4) неналежної сплати страхових платежів по договору страхування майна, яке береться в іпотеку за ризиками від вогню, стихійних лих та впливу рідини з водопровідних і каналізаційних труб, опалювальних та протипожежних систем та договору страхування власного житла.
Відповідно до п.3.3.3 кредитного Договору Позичальник зобов`язується повернення суми кредиту здійснювати на рахунок, відкритий у Донецькій філії ВАТ АБ «Укргазбанк» МФО 335894, щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/360 від суми отриманого Кредиту, що становить 150,00 доларів США.
Відповідно до п.3.3.4. кредитного договору Позичальник зобов`язується щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом (окрім останнього місяця користування кредитом) та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.6 цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі, у зв`язку з порушенням виконання умов цього договору, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п.4.1 цього Договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п.1.1 цього договору, на рахунок, відкритий в Донецькій філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 335894.
Також між сторонами в забезпечення всіх вимог, які випливають з кредитного договору №2233/878 від 20.03.2008, укладеного між банком та ОСОБА_1 , укладений договір іпотеки №522 від 20.03.2008, який посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ісаєвою Н.С. 20.03.2008 №1813.
Пунктом 2.1. договору визначено, що згідно договору іпотеки №522 від 20.03.2008, в забезпечення виконання зобов`язань за дійсним договором, банком прийнято в іпотеку нерухомість, зазначену у п.1.4. цього договору.
Відповідно до пункту 3.3.4 договору іпотеки іпотекодавець зобов`язаний на період дії дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх видів ризиків по даному виду страхування (в тому числі від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування) та виконувати всі умови кредитного договору при здійснені страхування.
Пунктом 3.3.4.1 договору іпотеки передбачено, що іпотекодавець зобов`язаний вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема вчасно сплачувати страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого позичальник виконає всі зобов`язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік.
Згідно пункту 3.3.4.2 договору іпотеки іпотекодавець зобов`язаний не пізніше ніж за 3 робочі дні до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначених договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше, ніж за 1 робочий день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначених договором страхування, надавати іпотекодержателю докази таких сплат.
Пунктом 4.2. договору іпотеки визначено, що за невиконання або неналежне виконання (в тому числі невчасне) виконання пунктів 3.3.1 - 3.3.13 даного договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки, яка згідно до п. 2.3 договору становить 273 000,00 грн.
Звертаючись з даним позовом, позивач зазначив, що банком від відповідача не отримано будь-яких доказів дійсності страхування договору іпотеки та сплати страхових платежів.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафу у розмірі 13650 грн., суд першої інстанції посилався на ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком та зазначає наступне.
Згідно з умовами кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний одночасно з укладанням цього договору надати до банку укладені договори страхування предмету іпотеки за власний рахунок, а також надати Банку докази сплати страхових платежів, що підтверджують дію страхового покриття за вказаними договорами страхування не менше, ніж на період виконання позичальником обов`язків по кредитному договору.
Звертаючись до суду позивач вказував, що позичальник порушив ці умови договору іпотеки, підтвердження страхування майна, що є предметом іпотеки, Банку не надав. Тому Банк, враховуючи умови п.п.4.2, 2.3 договору іпотеки, просив стягнути з відповідача штраф за порушення умов договору щодо обов`язкового страхування предмету іпотеки в розмірі 13650 грн., (273000 грн.(заставна вартість предмету іпотеки ) х 5%).

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669 від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів в зоні АТО.

Однак, позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги не порушеннями відповідачем умов кредитного договору, що потягнули виникнення заборгованості за кредитом, а іншими нормами матеріального права і умовами договору іпотеки, які передбачають обов`язок позичальника страхувати предмет іпотеки незалежно від виконання умов кредитного договору, або їх порушення.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог законодавства, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, судом першої інстанції помилково застосовані норми матеріального права, а саме Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669 від 02.09.2014 року, які не регулюють правовідносини щодо обов`язку страхування іпотечного майна між сторонами.
Тому на користь Банку з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума штрафу в розмірі 13650 грн.

Враховуючи викладене, судове рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення зазначених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати у частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафу у сумі 13650 грн., задовольнивши дану позовну вимогу. 

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір з урахуванням заявлених вимог в розмірі 58387,52 грн.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 58182,52 грн.
Задовольняючі апеляційну скаргу позивача та стягуючи з відповідача суму штрафу в розмірі 13650 грн., слід змінити рішення суду першої інстанції в частині розподілу содових витрат. Так, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, ставки судового збору та ціну позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 58387,27 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 3405 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.
Заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22 лютого 2022 року у частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банка «Укргазбанк» штрафу скасувати, у частині розподілу судових витрат – змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банка «Укргазбанк» 13650 (тринадцять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. штрафу за неналежне виконання умов договору іпотеки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банка «Укргазбанк» 58387 (п`ятдесят вісім тисяч триста вісімдесят сім) грн. 27 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, та 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
В іншій частині заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.        

Судді: