СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року                                       м. Харків                        Справа № 917/917/22  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя СтойкаО.В., суддя Попков Д.О., суддя  Істоміна О.А.,

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.;
та представників учасників справи – не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс Ойл” м.Полтава на додаткове рішення господарського суду Полтавської області від 11.05.2023 року у справі №917/917/22,

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвент груп” м. Запоріжжя,
до - Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс Ойл” м. Полтава, 
про - стягнення 7 820 930,87 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 11.04.2023 р. у справі №917/917/22 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвент груп» 6 132 681,21 грн. основного боргу, 852 538,97 грн. пені, 82 477,29 грн. річних, 106 015,46 грн. судового збору.
Додатковим рішенням господарського суду Полтавської області від 11.05.2023 року у справі №917/917/22 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІС ОЙЛ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інвент груп 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Товариство з обмеженою відповідальністю СЕРВІС ОЙЛ м. Полтава, не погодившись з означеним судовим рішенням звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, за змістом якої просило додаткове рішення господарського суд Полтавської області від 11.05.2023 року у справі №917/917/22 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Інвент груп м. Запоріжжя у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач зазначає, що приймаючи додаткове рішення в даній справі, господарський суд, не маючи доказів щодо підтвердженого обсягу наданих послуг адвоката, необґрунтовано стягнув такі витрати у розмірі 20  000грн. Зокрема, апелянт посилався на ненадання Позивачем орієнтовного розрахунку розміру таких витрат та неприймання адвокатом, за послуги якого Позивач стягує витрати на правничу допомогу, участі у судових засіданнях та/або підготовки документів в межах даної справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 року у справі 917/917/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІС ОЙЛ, м.  Полтава на додаткове рішення господарського суду Полтавської області від 11.05.2023 з призначенням означеної справи до розгляду на 24.07.2023р. та встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи, а також запропоновано учасникам справи в означений строк надати до суду заяви та клопотання, з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи.
Будь-яких документів в межах розгляду даної справи, в тому числі відзиву від Позивача на апеляційну скаргу Відповідача, до Східного апеляційного господарського суду не надходило.
Від Відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі та підтримання доводів апеляційної скарги в повному обсязі.
Представники Позивача в судове засідання не з`явилися, в тому числі, не приєдналися до участі в режимі відеоконференції, але були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 ГПК України.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а додаткове рішення – скасуванню виходячи із наступного.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на
професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг),
виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У частині третій статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами першою, другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Отже, процесуальним законодавством прямо передбачено обов`язок сторін надавати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, за відсутності якого суд наділений правом відмовити у задоволенні витрат, які понесла сторона у зв`язку із розглядом справи.
Заявами по суті справи відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Згідно пункту 9 частини 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі доказів, які подаються сторонами до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому- передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку із недоведеністю їх наявності у порядку, передбаченому положеннями частини третьої статті 13, частини першої статті 74, статей 76-77 ГПК України.
Положеннями п. 6 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
В свою чергу незазначення конкретного розміру попередньої (орієнтовної) суми судових витрат позбавляє можливості суд в порядку, передбаченому п. 6 ч. 5 ст. 129 ГПК України, перевірити чи сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку.
Поряд з цим відповідно до ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Зазначені положення ст. 124 ГПК України забезпечують дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №910/9784/18.
Позовна заява ТОВ «Сервіс Ойл» містить допис про понесення витрат на послуги адвоката в розмірі 100000 грн. заявляючи, що всі необхідні підтверджуючі документи будуть надані у встановлений законом строк. При цьому, а ні позовна заява. А ні додані до неї документи не містять орієнтованого розміру таких витрат, які понесені або можуть бути понесені у майбутньому.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що станом на момент подання позовної заяви, Позивач мав можливість вказати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Адже, на момент подання позовної заяви Позивач був обізнаний з обсягом вже фактично наданих послуг по складанню позову і вартістю погодинної роботи адвоката, відповідно міг вказати розмір витрат за вже надані послуги і сформувати орієнтований розмір витрат, які Позивач ще очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Тим більш, положення ч. 3 ст. 124 ГПК України наділяють заявника правом на зміну розміру витрат, зокрема: попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Аналіз вищевикладених вимог процесуального законодавства, яким повинен керуватися господарський суд та учасники господарського судочинства, вказує на те, що у    ч. 1, 2 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України законодавець чітко визначив обов`язок сторони у справі надати попередній (орієнтовний) розрахунок саме суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому вказана сума повинна мати конкретний вираз за допомогою цифрового значення, бути однозначною та зрозумілою для суду та інших учасників справи. Ані суд, ані інші учасники процесу не повинні самостійно та на власний розсуд розраховувати вказану суму на підставі наданих стороною відомостей про тарифи щодо вартості його послуг на правову допомогу або встановлювати конкретну кількість необхідного адвокату часу для виконання тих чи інших робіт у конкретній справі. У вищевказаних правових нормах не зазначено надання якогось неконкретного, абстрактного розрахунку, а навпаки, мова йде про розрахунок суми судових витрат, які вже були фактично понесені та можуть бути понесені у майбутньому.
Разом з тим, Позивач фактично надав відповідну заяву вже після розгляду справи по суті, хоча за змістом вищенаведених вимог закону мав надати лише докази фактичного понесення відповідних витрат.
Таким чином, суд першої інстанції, частково задовольняючи клопотання про стягнення витрат на допомогу адвоката дійшов помилкового висновку про її часткову обґрунтованість, оскільки всупереч наведеним приписам законодавства Позивачем разом із першою заявою по суті спору (позовною заявою) не подано до суду саме попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Судова колегія зауважує, що Позивач у даній справі не був позбавлений права визначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікував понести у зв`язку із розглядом справи, який в подальшому разом з поданням клопотання про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 917/917/22 у розмірі 706 769,70 грн. міг бути збільшений або зменшений, з огляду на ту обставину, що дана справа не є складною та не містить великий обсяг документів, тому у Позивача була можливість визначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у даній справі.
При цьому, звертаючись після розгляду справи із клопотанням про стягнення з Відповідача витрат про професійну правову допомогу у розмір 706  769,70грн., Позивач просив стягнути таку допомогу за послуги адвоката Дучал О.Ф., діючого в межах Договору № 05/2016 (з урахуванням Додаткової угоди від 28.07.2022р.) про надання правової допомоги від 11.05.2016р, який взагалі не брав участь у розгляді справи по суті та не був присутній у жодному судовому засіданні.
З огляду на викладене вище, беручи до уваги встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвент груп” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс Ойл” м.Полтава витрат на професійну правничу допомогу у справі № 917/917/22 у розмірі 706 769,70 грн.
Подане Відповідачем клопотання про зменшення витрат на професійну правову допомогу не оцінюється судом апеляційної інстанції через відсутність правових підстав до задоволення такого клопотання взагалі.
За таких підстав додаткове рішення господарського суду Полтавської області від 11.05.2023 року у справі №917/917/22 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 277, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Сервіс Ойл” м.Полтава на додаткове рішення господарського суду Полтавської області від 11.05.2023 року у справі №917/917/22 – задовольнити.
Додаткове рішення господарського суду Полтавської області від 11.05.2023 року у справі №917/917/22 – скасувати.
Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвент груп” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю
“Сервіс Ойл” м.Полтава витрат на професійну правничу допомогу у справі № 917/917/22 у розмірі 706 769,70 грн – відмовити.
Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через
Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено та підписано   03.08.2023 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           Д.О. Попков 

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна