П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 758/3716/23
Провадження: № 33/824/3897/2022
                                       
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідомої Т.О., 
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Подільського районного суду м.Києва від 20 червня 2023 року, винесену під головуванням судді Ікорської Є.С.,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у КМДА,
 
у с т а н о в и в:
 
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн. в дохід держави.
04 липня 2023 року  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вищевказану постанову. 
Постановою Київського апеляційного суду від 10 липня 2023 року апеляційну скаргу повернено  ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
ОСОБА_1 24 липня 2023 року подав апеляційну скаргу за допомогою електронної пошти та 26 липня 2023 року подав аналогічну за змістом апеляційну скаргу за допомогою служби доставки ТОВ «Нова пошта». Подання декількох апеляційних скарг аналогічних за змістом, від однієї і тієї ж особи, на одне і те ж судове рішення не передбачено. Окрім того, апеляційна скарга подана через електронну пошту не підписана ЕЦП. За таких підстав, розгляду підлягає лише апеляційна скарга, яка подана в паперовому вигляді, підписана скаржником, та надійшла на адресу суду 26 липня                       2023 року.
До апеляційної скарги,  ОСОБА_1 долучив клопотання про поновлення строку, яке обґрунтовано тим, що апеляційну скаргу було подано ним вперше 30 червня 2023 року, а не 04 липня 2023 року в день її реєстрації. Зазначив, що апеляційну скаргу було подано через скриньку «вхідна кореспонденція», яка знаходиться у приміщенні суду першої інстанції. В той же час апеляційна скарга була зареєстрована працівниками канцелярії суду не в дату її фактичного подання, а 04 липня 2023 року. Вважає, що факт подачі апеляційної скарги підтверджується зазначеною ним датою під час здійснення підпису.   
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести скаржник, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані скаржником.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
ОСОБА_1 вперше подав апеляційну скаргу 04 липня 2023 року, тобто, з пропуском строку, визначеного ч. 2 ст. 294 КУпАП, що встановлено постановою Київського апеляційного суду від 10 липня 2023 року. 
Скаржник в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що фактично строк на апеляційне оскарження ним не пропущено, що не може бути визнано судом належною підставою для поновлення строку, оскільки прийняття вказаних підстав для поновлення строку в свою чергу вказувало б на  відсутність необхідності поновлення такого строку. 
При цьому, факт пропуску строку на апеляційне оскарження, як вже було зазначено, встановлено судовим рішенням. 
Окрім того, варто відмітити, що днем подання документу до суду є не дата, вказана в ньому, а день її реєстрації в канцелярії суду або день відправлення на адресу суду поштою, а тому посилання скаржника на дату, вказану ним в апеляційній скарзі, не приймаються судом.
Відповідно до ч.1 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 (надалі Інструкція) канцелярія щоденно протягом робочого часу суду забезпечує прийняття та реєстрацію документів, що подаються до відповідного суду в паперовій формі, а також в електронній формі, якщо вони надійшли в порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС.
Відповідно до ч.2 розділу ІІ Інструкції кожен документ реєструється в суді лише один раз: вхідні - у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, створювані - у день підписання або затвердження.
Отже, у випадку подання  ОСОБА_1 апеляційної скарги 30 червня 2023 року в робочий час, скарга повинна була бути зареєстрована саме в день її подачі. 
Доказів на підтвердження невиконання працівником канцелярії суду своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 не надав. 
Апеляційний суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутись в робочий час до канцелярії суду задля реєстрації його апеляційної скарги або ж подати її за допомогою поштового відправлення. 
Варто відмітити, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка була подана ним вперше, містить напис «до реєстрації 03.07.2023» та його підпис, що спростовує факт подачі скарги 30 червня 2023 року, та вказує на суперечливу поведінку скаржника.  
Отже, встановлені обставини достеменно свідчать про те, що  ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою вперше поза межами строку на апеляційне оскарження, підстав для його поновлення в заяві не зазначив.
Окрім того, скаржник жодним чином не обґрунтовував строк, який минув з моменту повернення першої апеляційної скарги 10 липня 2023 року до моменту подачі другої апеляційної скарги 24 липня 2023 року, що також унеможливлює поновлення строку на апеляційне оскарження.  
З огляду на вищевикладене, пригоджу до висновку, що будь-яких  обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, клопотання ОСОБА_1 не містить.
Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Оскільки скаржником не наведено причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що перебувають у площині поважних, та які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом, суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м.Києва від 20 червня 2023 року.
У зв`язку з наведеним вище, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м.Києва від 20 червня 2023 року підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м.Києва від 20 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.
Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                            Т.О. Невідома