ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 р.	Справа № 520/4749/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Курило Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання    Реброва А.О.,
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Шеліпової Ю.А.,
представника відповідача: Тищенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 31.10.22 по справі № 520/4749/22
          за позовом     ОСОБА_1  
          до     Головного управління Національної поліції в Харківській області                 
          про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області" № 284 від 26.05.2022 року, про застосування до інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;
- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області з 27.05.2022 року;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток з урахуванням всіх видів грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.05.2022 року по день поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань, судові витрати по справі;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваного наказу про застосування до інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 в задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що в період з 05.02.2021   ОСОБА_1  проходив службу на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.
Наказом від 13.05.2022 №620 посадовими особами Головного управління Національної поліції в Харківській області призначено проведення службового розслідування, підставою проведення якого слугувало те, що з 03.03.2022 інспектор сектора реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант ОСОБА_1 не виконав усний наказ про необхідність евакуюватися до місця дислокації особового складу підрозділу, а саме: у смт. Донець Ізюмського району Харківської області. ОСОБА_1 до виконання посадових (функціональних) обов`язків не приступив, на зв`язок з керівництвом не виходив та з 03.03.2022 по 18.04.2022 був відсутній на службі без поважних причин.
В матеріалах справи є рапорт від начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції О. Ткаченка, із змісту якого вбачається, що позивач з 03.03.2022 по 18.04.2022  під час окупації військами РФ території Балаклійської ОТГ, з особовим складом відділу поліції №1 Ізюмського РУП не евакуювався, службові обов`язки не виконував та на зв`язок з керівництвом ВП №1 не виходив. Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 вийшов на зв`язок, прибув до місця дислокації особового складу відділу поліції № 1 Ізюмського РУП лише 19.04.2022. На підставі викладеного начальник Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції О. Ткаченко просив начальника ГУНП в Харківській області полковника поліції В. Тимошка ініціювати службове розслідування за фактом відсутності ОСОБА_1 з 03.03.2022 по 18.04.2022 на службі та одночасно припинити останньому виплату грошового забезпечення.
Відповідно до висновку службового розслідування відносно інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 26.05.2022 відомості щодо порушення службової дисципліни позивачем знайшли своє підтвердження.
26.05.2022 наказом №284 посадовими особами Головного управління Національної поліції в Харківській області до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 03.03.2022 по 18.04.2022, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1,2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст.23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 року №242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 року №818.
27.05.2022 наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №264о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено з посади інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.
Листом Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області "Про інформування щодо звільнення" від 27.05.2022 вих. № 134вс/119-12/01-2022, до якого додано витяг із наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 264 о/с від 27.05.2022, які надійшли засобами електронної комунікації, позивача повідомлено про те, що на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 284 від 26.05.2022, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
Не погодившись з наказом про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне. 
Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (надалі - Дисциплінарний статут), Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (надалі - Закон № 580-VIII), Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (надалі - Порядок №893).
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення (пункт 2); вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (пункт 3); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закон № 580-VIII, виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом.
Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 580-VIII, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Відповідно до абз. 2 ст. 17 Конституції України, забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Згідно з ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Відповідно до абз. 2, 3 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених      наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (надалі - Правил етичної поведінки), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень      Конституції      та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені      Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Згідно з ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (надалі - Порядок №893).
Відповідно до п. 2 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.                 
Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 7 розділу V Порядку №893, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Тобто, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
Судовим розглядом встановлено, що 12.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Ткаченка О.А. від 12.05.2022 про те, що інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , не виконав усний наказ про необхідність евакуації до місця дислокації особового складу, а саме: у смт. Донець Ізюмського району Харківської області та з 03.03.2022 по 18.04.2022 був відсутній на службі без поважних причин.
Опитаний заступник начальника відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_2 пояснив, що 24.04.2022 при зборі особового складу за сигналом тривога інспектор СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 спізнився на дві години, у зв`язку із цим табельну вогнепальну зброю останній не отримував. В подальшому з тимчасово окупованого військами РФ м. Балаклія Харківської області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 переїхав спочатку до с. Шевелівка, а потім до с.     Лозовенька Ізюмського району Харківської області.
Старшому лейтенанту поліції Шахбанову О.Г. неодноразово надано усний наказ щодо прибуття до смт. Донець для подальшого проходження служби, але останній з с. Лозовенька переїхав до м. Первомайський Харківської області.
Лише 19.04.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув до місця дислокації особового складу відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, однак будь-яких підтверджуючих документів щодо підстав його відсутності на службі з 03.03.2022 по 18.04.2022, не надав.
Опитана інспектор з ювенальної превенції сектору превенції Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 повідомила, що із початком збройної агресії РФ, а саме із 24.04.2022 місцем тимчасової дислокації особового складу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області є смт. Донець Ізюмського району Харківської області. У період часу з 03.03.2022 по 18.04.2022 інспектор СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 періодично виходив на зв`язок, але до тимчасового місця дислокації ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області не прибував.
За наказом керівника 18.04.2022 зателефоновано старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 та повідомлено про те, що 19.04.2022 йому потрібно з`явитися до тимчасового місця дислокації відділу поліції № 1 для подальшого несення служби.
Лише 19.04.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув до місця дислокації особового складу. Опитаний інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Шахбанов О.Г. повідомив, що з 01.03.2022 по 02.03.2022 перебував на добовому чергуванні у складі групи СРПП разом із капралом поліції ОСОБА_4 .
Близько 07.00 в телефонній бесіді їм повідомили, що до м. Балаклія Харківської області почали заходити війська РФ та вони повинні виїхати з м. Балаклія до с. Гусарівка, після чого вони виїхали туди. Цього ж дня близько 12.00 02.03.2022 він виїхав до с. Шевелівка де і перебував до 11.03.2022. Потім він виїхав до с. Лозовенька де перебував до 18.04.2022. Про місце свого знаходження повідомляв керівництво ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області. Зазначив, що 18.04.2022 йому зателефонувала старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та повідомила, що 19.04.2022 він заступає на чергування до смт. Донець Ізюмського району Харківської області.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX.
Відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено із 05.30 26.03.2022 строком на 30 діб. Затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 15.03.2022 № 2119-IX.
Згідно до Указу Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено із 05.30 25.04.2022 строком на 30 діб. Затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 21.04.2022 № 2212-IX. Відповідно до якого Міністерство внутрішніх справ України зокрема в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Згідно з ст. 17 Закон України "Про правовий режим воєнного стану", органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.
Судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якої присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Так, відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.
Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 також був ознайомлений з вимогами наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 № 2062 що, у разі вчинення ним протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України в очах населення, керівництвом ГУНП в Харківській області до працівників буде прийматися безальтернативне рішення - звільнення з Національної поліції України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут Національної поліції України), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно п.п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" № 9 від 06.11.1992, прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого часу, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.
Згідно вимог наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242 "Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану", усім працівникам підрозділів Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день - суботу і святкові дні.
Колегія суддів зазначає, що вказані вимоги старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 проігноровані та не виконані, у робочі дні, а саме з 03.03.2022 по 18.04.2022 позивач був відсутній на службі без поважних причин.
Також, позивач порушив внутрішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області, затверджений наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, визначено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Згідно вимог ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не встановлені.
Таким чином, у ході проведення службового розслідування встановлено, що з 03.03.2022 по 18.04.2022 інспектор СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 безпідставно був відсутній на службі без поважних причин, тим самим скоївши прогул, не виконав усний наказ керівників щодо необхідності евакуюватись та вийти з окупованих територій та прибути до смт. Донець Ізюмського району Харківської області для подальшого проходження служби, виконання свої функціональні обов`язки, а також не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також вчинив інші дисциплінарні проступки, що виразився у порушені: п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині неутримання від протиправних дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки їх не виконав, не дотримався правил внутрішнього розпорядку; не виконав накази керівника, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, не сприяв керівникові в організації дотримання службової дисципліни; п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків; вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", діяв не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.
За проведеним службовим розслідуванням 26.05.2022 начальником ГУНП в Харківській області затверджений висновок, відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 03.03.2022 по 18.04.2022, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818, необхідно застосувати до інспектора СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Наказом ГУНП в Харківській області від 26.05.2022 №284 до інспектора СРПП ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Наказом ГУНП в Харківській області від 27.05.2022 №264 о/с інспектора СРПП ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України "Про Національну поліцію".
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.
Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. При визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, його характеристика, а також шкоду, завдану авторитету органів поліції.
Крім того, обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.
З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно того, що притягнення позивача до відповідальності у вигляді звільнення зі служби саме на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" є правомірним.
Викладене у Висновку твердження Дисциплінарної комісії про вчинення заявником порушення вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818 є юридично правильним та фактично підтвердженим.
Згідно з ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. 
Згідно з ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Тобто, у процедурі дисциплінарного провадження відносно поліцейських законодавець наділив свободою адміністративного розсуду одразу двох учасників, а саме: дисциплінарну комісію та керівника, дискреція кожного з яких є вільною, самостійною і незалежною один від одного (тобто межі дискреції цих суб`єктів дисциплінарного провадження не перетинаються, а вчинені адміністративні волевиявлення не мають безумовно імперативного характеру).
Повноваження керівників поліції з приводу накладення дисциплінарних покарань розмежовані приписами ст. 20 Дисциплінарного статуту, згідно з якою керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських (ч.3 ст.20); інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України (ч.4 ст.20).
Дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила вірно, вчинене поліцейським діяння кваліфікувала правильно, норму закону визначила належну, зміст норми права витлумачила відповідно до її дійсної суті, а, відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (засадничих гарантій притягнення особи до відповідальності не порушила).
Дисциплінарною комісією взяті до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом аспекти, котрі здатні вплинути на міру відповідальності поліцейського.
Дійсно запровадження воєнного стану, наявність бойових дій на території України, дійсно створює загрозу для життя та здоров`я людей, які перебувають на території України. Однак,  позивач погодившись проходити службу в поліції добровільно погодився на усі ризики пов`язані з проходженням такої служби, взяв на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України, але фактично на даний час взяті на себе обов`язки не виконує.
Також, вчинений позивачем дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки він полягає не лише у не виконанні, а і у самоусуненні від виконання службових обов`язків, невиході на службу, неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у правоохоронних органах.
Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів національної поліції з боку суспільства.
Враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідач, Головне управління Національної поліції в Харківській області, в спірних правовідносинах діяв у спосіб та у межах своїх повноважень, а оскаржуваний наказ № 284 від 26.05.2022 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області" є правомірним та не підлягає скасуванню.
Оскільки решта позовних вимог є похідними від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області" № 284 від 26.05.2022, яка за вказаними вище висновками не підлягає задоволенню, відтак відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог.  
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 по справі №520/4749/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    Л.В. Курило   	
Повний текст постанови складено  31.07.2023 року