ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/147/21                Головуючий суддя І інстанції Сеник О. С.
Провадження № 22-ц/818/558/23        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року                                                                м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді        Яцини В.Б.,
суддів колегії:                Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1  – адвоката Зябкіна Вадима Володимировича на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 29 грудня 2022 року, у справі № 613/147/21, за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про відшкодування майнової шкоди завданої злочином,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд стягнути з відповідача на його 48251 грн. 70 коп. в якості відшкодування майнової шкоди; стягнути з відповідача судові витрати.
Позов мотивовано тим, вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 21.05.2019, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки. 
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_1 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_2 тяжке тілесне ушкодження.
Пояснив, що внаслідок ДТП автомобіль ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4833 від 06.09.2018 вартість належного позивачу автомобіля ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 становить 48251 грн. 70 коп., однак відновити його, а отже, і визначити вартість відновлювального ремонту, не представляється можливим, оскільки автомобіль відновленню не підлягає. Оскільки відповідач ОСОБА_1 є винуватцем вказаної ДТП та своїми злочинними діями заподіяв позивачу майнову шкоду, яка до даного часу предметом судового розгляду не була, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.
23.03.2021 від представника відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача значив, що на момент вчинення правопорушення цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Мега-гарант». Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ1378542 розмір страхової суми за шкоду майну потерпілих становить 100 тисяч грн на одного потерпілого. 
Враховуючи викладене, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 04.07.2018 по справі № 755/18006/15-ц, вказує, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди позивачеві на ОСОБА_1 , відповідальність якого була застрахована,– є безпідставним, а належним відповідачем у справі є ПАТ «СК «Мега-гарант». 
Крім того, зазначив, що ані у висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4833 від 06.09.2018, ані у позовній заяві не зазначено вартість автомобіля ВАЗ 21099 державний номерний знак НОМЕР_1 після ДТП (тобто, у пошкодженому стані), та не вказано, кому саме залишається автомобіль у пошкодженому стані. 
Отже, якщо він залишається позивачу – матеріальна шкода повинна бути зменшена на вартість залишків автомобіля, а якщо у відповідності до ч.3 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» ці залишки передаються відповідачу – суд повинен вирішити це питання у своєму рішенні. Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.36-37).
Разом з відзивом представником відповідача було подано заяву про передачу майна, в якому він просить суд у разі задоволення позовних вимог у рішенні вирішити питання про передачу ОСОБА_1 автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді, який має цінність 48251,70 грн. (а.с.42).
21.04.2021 позивачем подано до суду уточнену позовну заяву та клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачаь Акціонерне товариство «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ».
В уточненій позовній заяві, яка була прийнята судом, ОСОБА_2 зазначає відповідачами ОСОБА_1 та Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та АТ «СК «Мега-Гарант» солідарно на користь позивача 48251 грн. 70 коп. – в якості відшкодування майнової шкоди.
В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 21.05.2019, який набрав законної сили, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та визнано його винуватцем ДТП, що сталася 20.02.2018 близько 22 год. 00 хв. за участю автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , та ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .. В рамках розгляду кримінального провадження ОСОБА_2 не була заявлена вимога про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, така позовна вимога не була предметом позову та судового розгляду. 
Між тим, внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 06.09.2018 № 4833, проведеної в рамках досудового розслідування, вартість належного ОСОБА_2 автомобіля становить 48251,70 грн., однак, відновити його, а відтак, і визначити вартість відновлювального ремонту, не представляється можливим, оскільки автомобіль відновленню не підлягає. 
Вважає, що висновок судової автотоварознавчої експертизи від 06.09.2018 № 4833 є належним і допустимим доказом, що підтверджує вартість пошкодження належного позивачу автомобіля. З посиланням на ст. 1166, ч.1, ч.2 ст.1187 ЦК України вказує, що позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди у вказаному розмірі.
Пояснив, що 02.06.2017 між власником автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 та АТ «СК «Мега-Гарант» (другим відповідачем по справі) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АМ/1378542, строком дії з 02.06.2017 до 01.06.2018 включно. За цим полісом забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 , на якому вчинено ДТП. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить за цим полісом 100 тис. грн., розмір франшизи складає 2000 грн. 
Таким чином, з огляду на приписи ст.9, п.22.1 ст.22, п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, оскільки цивільно-правову відповідальність водія ОСОБА_1 було застраховано, страховик АТ «СК «Мега-Гарант» зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування в межах страхових сум, встановлених договором страхування. Посилаючись на ч.1 ст.1190, ч.ч.1, 2 ст.543 ЦК України, вказує, що спричинена позивачу майнова шкода в розмірі 48251,70 грн., яка складається з суми пошкодження належного позивачу автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , та є предметом даного позову, підлягає стягненню у повному обсязі з відповідачів. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складає судовий збір у сумі 908,00 грн. (від сплати якого позивач звільнений на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та призначення судової експертизи, вартість якої може скласти від 3 до 6 тис. грн. (а.с.74-77).
Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 29 грудня 2022 року Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 2000 грн 00 коп.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 44870 грн 72 коп.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.
У задоволенні заяви представника першого відповідача ОСОБА_1 – адвоката Зябкіна В.В. про передачу ОСОБА_1 автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді – відмовлено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді вартості експертизи в сумі 6864 грн. 40 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді вартості експертизи в сумі 264 грн. 58 коп.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 844 грн. 44 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 36 грн. 32 коп.
Не погоджуючись з таким рішення суду представник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду змінити в частині відмови у передачі майна за заявою представника відповідача ОСОБА_1 та задовольнити його заяву, зобов`язавши ОСОБА_2 після відшкодування йому шкоди передати в розпорядження ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані, зафіксованому у висновку автотоварознавчої експертизи №01-06/10 від 27.09.2022.
Скарга мотивована тим, що стягуючи частину матеріальної шкоди у розмірі 2000 грн суддя не правильно відмовив у задоволенні заяви щодо передачі автомобіля після ДТП, при тому, що вартість утилізації (тобто вартість автомобіля у пошкодженому стані) складає 1927,30грн, що не узгоджується із правовою позицією, викладеною у ч.3 п.9 ППВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на те, що спір у даній справі виник з приводу стягнення суми, розмір якої є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, без повідомленням учасників справи. 
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи у порядку письмового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що поведінка другого відповідача, який спочатку відмовив позивачу у прийнятті повідомлення про ДТП та заяви про виплату страхового відшкодування з посиланням на відсутність у позивача документів щодо результатів лікування та на відсутність вироку суду у кримінальному провадженні за фактом ДТП, а потім відмовляє у виплаті страхового відшкодування з посиланням на сплив річного строку подачі відповідної заяви, не може вважатися добросовісною, суперечить меті здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та обмежує права позивача як потерпілого від ДТП, а тому суд відхилив заперечення відповідача АТ «СК «Мега-Гарант» про відсутність підстав для стягнення страхової виплати на користь позивача ОСОБА_2 з посиланням на те, що останній не звертався у встановлений законом строк із заявою про страхове відшкодування.
       Суму страхового відшкодування суд розрахував на підставі висновків судової автотоварозначої експертизи про те, що автомобіль позивача зазначав механічних ушкоджень, внаслідок яких його відновлення є економічно недоцільним, та згідно наступного розрахунку: 48798,02 грн. ринкової вартості – 1927,30 грн. вартість його утилізації (вартість після ДТП) – 2000 грн. франшизи = 44870,72 грн. Вказана сума була стягнута зі страхової компанії на користь потерпілої особи – позивача.
Щодо заяви представника першого відповідача – адвоката Зябкіна В.В. про передачу відповідачу ОСОБА_1 залишків автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_2 , суд зазначив, що жодною нормою закону не передбачено передачі винуватцю ДТП автомобіля, який належить потерпілому від ДТП та не підлягає відновлювальному ремонту.
Зазначено, що даним рішенням з ОСОБА_1 стягується виключно сума франшизи, виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що у задоволенні вказаної заяви представника першого відповідача слід відмовити.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.
Рішення суду оскаржено лише в частині відмови у передачі майна за заявою представника відповідача ОСОБА_1 , тому в іншій частині відповідно до норми ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
 Статтею 29 цього Закону визначено, що У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (п. 12.1. ст. 12 вказаного Закону).
Судом встановлено, що вироком Богодухівського районного суду від 21.05.2019 по справі № 613/705/18 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.268 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строки 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 70000 грн. В задоволенні решти вимог – відмовлено.
Зазначений вирок набрав законної сили 09.07.2019.
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_1 20 лютого 2018 року близько 22 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по автошляху Харків-Охтирка, зі сторони с. Максимівка Богодухівського району Харківської області, на шляху прямування грубо порушивши Правила дорожнього руху України, а саме вимоги п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», виїхав на смугу зустрічного руху автошляху Харків-Охтирка, та на 48 км+100 м допустив зіткнення з легковим автомобілем марки ВАЗ 21099 під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті ДТП останній отримав тілесне ушкодження у вигляді відкритого багато осколкового перелому середньої третини кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14 № 60/БГ/18 від 28.03.2018 за ступенем тяжкості кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою загрози для життя. У діях водія автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 наявні невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4833 від 06 вересня 2018 року, складеного в рамках кримінального провадження № 12018220220000099, ринкова вартість автомобіля ВАЗ 210998 р.н. НОМЕР_1 складає 48251,70 грн. Визначити вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21099 р.н. НОМЕР_1 не представляється можливим по причинам, указаним в дослідницькій частині висновку.
Як зазначено у висновку, автомобіль, що розраховується, в результаті ДТП отримав пошкодження всіх складових, які формують передок КТЗ (передні лонжерони, передні стійки боковин правої і лівої, щиток передка, панель підлоги передньої, панель даху), таким чином, кузов автомобіля підляга заміні. Кузов автомобіля ВАЗ 21099, згідно даних виробника, знятий з виробництва і не поставляється на територію України. Виходячи з вищевикладеного, відновити досліджуваний автомобіль згідно вимог виробника, а отже, і визначити вартість відновлювального ремонту, не представляється можливим.
Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 01-06/10 від 27.09.2022, проведеної в рамках розгляду даної цивільної справи № 613/147/21, вартість автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 після дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.02.2018 близько 22 год. 00 хв., не розраховується, згідно з п.7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. В цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ на 20.02.2018, становить 1927,30 грн.
Як зазначено у дослідницькій частині цього висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, яке відбулося 20.02.2018, визначається рівною 99344,23 грн..
Ринкова вартість транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, визначається рівною 48798,02 грн.
Вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, визначається рівною 60773,78 грн..
Якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. В цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ, яка визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, згідно ремонтної калькуляції. У разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ у тому самому технічному стані за вартість утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ. Враховуючи викладене, вартість утилізації КТЗ визначена на рівні 1927,30 грн.
Враховуючи викладене, висновком експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження, встановлено неможливість визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21099, належного ОСОБА_2 , з огляду на неможливість проведення такого ремонту, а висновком експертизи, проведеної в рамках даної цивільної справи за клопотанням представника позивача, встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу – автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, є більшою, ніж його ринкова вартість, тому визначення вартості такого ремонту є економічно недоцільним.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з п.п.2.2-2.4 розділу ІІ Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.
Вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.
Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
За визначенням п.1.6 вказаної Методики, ринкова вартість КТЗ (його складників) - вартість, за яку можливе відчуження КТЗ (його складників) на ринку подібного КТЗ (його складників) на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.  Поняття дійсної вартості, що вживається у судовій практиці, за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.
Виходячи з положень ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи, що витрати на відновлювальний ремонт автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ - 60773,78 грн.) перевищують вартість цього транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, судом першої інстанції визначено, що позивач має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 48798,02 грн.- 1927,30 грн. = 46870,72 грн.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, VIN-код НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ СК «МЕГА-ГАРАНТ».
Відповідно до полісу № АМ/1378542 від 02.06.2017 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 100000,00 грн., розмір франшизи – 2000,00 грн. (а.с.52).
Таким чином, АТ «СК «Мега-Гарант», уклавши договір страхування цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок в межах страхової суми відповідати за шкоду, заподіяну страхувальником третій особі.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Отже суд дійшов законного та обґрунтованого висновку, що з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню розмір матеріальної шкоди в межах встановленого ліміту з урахуванням франшизи – 44870,72 грн., а з ОСОБА_1 – розмір франшизи в сумі 2000,00 грн., з урахуванням остаточної вартості пошкодженого автомобіля.
Саме з цих підстав суд виходив у своєму розрахунку для стягнення страхового відшкодування та франшизи.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Однак, оскільки суд стягнув суму страхового відшкодування з вирахуванням остаточної вартості пошкодженого автомобіля після ДТП, тому у суду не було правових підстав для повернення цих залишків після того, як страхова сума буде сплачена позивачу. Тому наведені з цього приводу доводи апеляційної скарги є безпідставними та відхиляються судом апеляційної інстанції.
Крім того, основну суму страхового відшкодування, яка покрила відшкодування матеріальних збитків стягнуто зі страхової компанії, а не з відповідача ОСОБА_1 .
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України та виснує про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1  – адвоката Зябкіна Вадима Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 29 грудня 2022 року в частині відмови у задоволенні заяви представника першого відповідача ОСОБА_1 – адвоката Зябкіна В.В. про передачу ОСОБА_1 автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді залишити без задоволення.
В іншій частині рішення не оскаржувалось та не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 05 жовтня 2023 року.

       Головуючий                                                                В.Б. Яцина.

       Судді колегії                                                                І.В.Бурлака.

                                                                               Н.П.Пилипчук.