УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

02 жовтня 2023 року 
м. Київ
справа №280/3485/23
адміністративне провадження № К/990/31699/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стародуба О.П. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року
у справі №280/3485/23
за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
до Запорізької міської ради,
третя особа на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня №10" Запорізької міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - позивачі, скаржники) звернулися до адміністративного суду з позовною заявою до Запорізької міської ради, третя особа на стороні позивачів - Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня №10" Запорізької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення Запорізької міської ради від 07 грудня 2022 року №46 "Про реорганізацію юридичної особи - Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №10" Запорізької міської ради, шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №6" Запорізької міської ради".
Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просили зупинити дію рішення Запорізької міської ради від 07 грудня 2022 року №46 "Про реорганізацію юридичної особи - Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №10" Запорізької міської ради шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №6" Запорізької міської ради" (далі - Рішення №46), до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року задоволено заяву про забезпечення позову.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року скасовано ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 вересня 2023 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулися з касаційною скаргою до Верховного Суду. 
У касаційній скарзі скаржники просять скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року та залишити в силі ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року.
Колегія суддів перевірила наведені у касаційній скарзі міркування, додані до неї матеріали і дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Статтею 151 КАС України визначені види забезпечення позову.
Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. 
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до адміністративного суду з позовною заявою до Запорізької міської ради, третя особа на стороні позивачів - Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня №10" Запорізької міської ради, про визнання протиправним та скасування Рішення №46.
Також, позивачі звернулися до суду із заявою про забезпечення адміністративного позову, відповідно до якої просили суд зупинити дію рішення №46 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року заяву задоволено.
Ухвалено вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Запорізької міської ради про визнання протиправними та скасування рішення - до подання позовної заяви, шляхом зупинення дії Рішення №46 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Запорізька міська рада звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що ухвалу суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що спір у даній справі стосується корпоративних прав (засновника) комунальної установи, а тому не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Відповідач зазначав про те, що позивачі не зазначивши про наявність порушень їх трудових прав, ініціювали звернення до суду. На думку відповідача, підставою для звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду із заявою про застосування заходу забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення органу місцевого самоврядування, стало звільнення працівників лікарні без гарантії працевлаштування. Також, відповідач зазначав, що у разі порушення трудових прав позивачів вони не позбавлені права звернення до суду саме за захистом своїх прав, а також, що заявниками не доведені та не підтверджені обставини, які унеможливили б захист їх прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року апеляційну скаргу Запорізької міської ради задоволено. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року про забезпечення позову у справі №280/3485/23 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі №280/3485/23, суд апеляційної інстанції виходив з того, що саме по собі Рішення №46 не встановлює та не передбачає для позивачів зміни будь-яких законних прав чи обов`язків, оскільки це рішення є актом індивідуальної дії і стосується виключно Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня №10" Запорізької міської ради.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вказав, що в ході апеляційного перегляду ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року позивачами не було надано належних і допустимих, у розумінні статей 73, 74 КАС України, доказів та не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди їх правам та інтересам, унеможливлення їх захисту без вжиття відповідних заходів або ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, а отже, й не доведено наявності будь-яких правових підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення їх позову, відповідно до статті 150 КАС України.
З огляду на викладені обставини Верховний Суду зазначає, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
У висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт прийняття відповідачем Рішення №46, яке, на переконання скаржників, стосується їх прав та інтересів, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивачів підлягає доведенню у встановленому законом порядку.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2022 року у постанові №640/36385/21.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
У пункті 2 частини другої цієї статті встановлено, що суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Таким чином, оскаржуване судове рішення є вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях статей 150, 151 КАС України. Правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків рішення суду апеляційної інстанції.
Посилання позивачів на постанови Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №826/7496/18, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18, від 12 лютого 2020 року у справі №640/17408/19, від 27 лютого 2020 року у справі №640/16242/19, від 08 липня 2020 року у справі №826/14303/18, від 30 вересня 2020 року у справі №640/1305/20, від 24 листопада 2020 року у справі №640/9636/20 є безпідставними, оскільки зазначені рішення постановлені за відмінних правовідносин та за інших фактичних обставин.
З урахуванням наведеного суд, касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Аналогічна правова позиція щодо застосування статей 150, 151 КАС України висловлена Верховним Судом в ухвалах від 11 вересня 2023 року у справі №320/15809/23 та від 12 вересня 2023 року у справі №260/1301/23
Керуючись статтями 169, 248, 328, 333, 355, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №280/3485/23 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство "Міська лікарня №10" Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя -доповідач                                                                                Я.О. Берназюк
Судді                                                                                                    О.П. Стародуб
                                                                                                    С.М. Чиркін