ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/424/23 Справа № 693/1003/22 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Коцюбинська Ю.Д.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

14 липня 2023 року                                                                 м. Черкаси   

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Старуня С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Жашківського районного суду Черкаської області від 22 травня 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.
ВСТАНОВИВ
З постанови судді вбачається, що протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 157166 від 02 грудня 2022 року встановлено, що 02 грудня 2022 року о 23 год 02 хв. по вул. Черкаська у м. Жаттків водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21150, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, пройшов огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат 0,52‰. 

В апеляційній скарзі, яка подана 17 червня 2023 року, захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилався на те, що, через неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні і не отримував копію постанови. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 було отримано лише 08 червня 2023 року.
Вважає, що суддя суду першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що потягло за собою не повне з`ясування усіх обставин справи.
Щодо порушення ст. 268 КУпАП, посилається на розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином не повідомивши того про час та місце судового засідання. Внаслідок чого ОСОБА_1 був позбавлений права надати пояснення по справі та надати докази. Стверджує, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки судом не перевірені обставини, які мають значення для вирішення справи. Разом з тим, суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог законодавства про адміністративні правопорушення щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставини вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував наявні у справі докази.
На думку апелянта, відсутня подія адміністративного правопорушення, адже автомобіль ВАЗ-21150 стояв, не рухався. ОСОБА_1 не керував цим автомобілем, а сидів за кермом стоячого автомобіля. 
Також приводить доводи щодо наявності порушень при проведені огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів. Вважає, що поліцейським були допущені такі порушення: огляд на стан сп`яніння проводився без дотримання інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу; поліцейський не надав сертифікат відповідності спеціального технічного засобу, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився без присутності двох свідків.
Як на підставу для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, посилається на те, що автомобіль ВАЗ-21150 не був доставлений штрафний майданчик. Ще поліцейський не відсторонив ОСОБА_1 від керування цим автомобілем.
Наводить версію подій, за якою, коли поліцейський відключив камеру, то ОСОБА_1 повідомив того, що автомобіль ВАЗ-21150 стояв, що він не керував цим автомобілем, що вони у трьох вели спілкування у стоячому автомобілі та, що підходить водій, який поставить автомобіль ВАЗ-21150 у гараж.
Вказує про більше ніж сорок хвилин - орієнтований час, який поліція «тримала» ОСОБА_1 .
Зазначає про неповноту судового розгляду, через те що в судовому засіданні не були допитані свідки, котрі не були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Водночас у ньому не зазначено про відеозйомку, технічний засіб, на яке було здійснено відео.
Зауважує на тому, що фактично поліцейські ухилилися від проведення безперервної зйомки та зняли той проміжок часу, який їм був вигідний. З цього приводу приводить зміст Закону України «Про Національну поліцію» (далі – Закон), «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 18 грудня 2016 року № 1026.
Відзначає, що поліцейські фактично не зупиняли ОСОБА_1 , як водія, оскільки для того не було правових підстав. Після цього почали проводити незаконну поверхневу перевірку, огляд тощо. Вважає, що за таких дій поліції, докази зібрані у справі про адміністративне правопорушення є недопустимими.
Разом з тим, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35 Закону).
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на практику Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, а також постанови суддів апеляційних судів загальної юрисдикції, зокрема щодо закриття проваджень у справах за ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Старуня С.В., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.   
Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 157166 від 02 грудня 2022 року, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд вбачає, що цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема він підписаний ОСОБА_1 та власноручно зроблений запис, згідно з якими він погоджується з обставинами вчиненого ним правопорушення.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.
У відповідності до відомостей роздруківки приладу Drager Alcotest 6810 від 02 грудня 2022 року, результат огляду ОСОБА_1 становив 0,52 ‰.
З фактичних даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, випливає, що результати огляду на стан сп`яніння 0,52 ‰. При цьому цей акт підписаний власноручно ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при огляді водія на місці зупинки транспортного засобу поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, внаслідок чого, попри доводи захисника, відсутність свідків, у даному випадку, не є порушенням наведеної процедури.
У відповідності до п 5 розд. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на вимогу особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Утім, в цій справі не встановлено, що ОСОБА_1 вимагав надати йому вказані документу, внаслідок чого, попри доводи апелянта, у поліцейського був відсутній такий обов`язок.
Окрім того, апеляційний суд в обґрунтування вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, кладе зміст відеозйомки на бодікамеру патрульного поліцейського.
Апеляційний суд визнає, що ці відеозаписи не містять даних про зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Разом з цим, відсутність таких даних самі по собі не слугують підставою для твердження про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказані відеозаписи складаються з двох відеофайлів, один з яких передує складанню протоколу про адміністративне правопорушення тривалістю 12 хвилин 45 секунди, другий тривалістю 4 хвилини 24 секунди - ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом вже складеного протоколу та його підписання.
З фактичних даних, що містяться на цих записах, загальною тривалістю 17 хвилин 9 секунд, вбачається, що ОСОБА_1 визнав, що він є водієм транспортного засобу та на передодні вживав алкогольні напої.
Разом з тим, ОСОБА_1 не повідомляв поліцейського про версію, котра зазначена в апеляцій скарзі, що автомобіль ВАЗ-21150 стояв, що той не керував цим автомобілем, що вони у трьох вели спілкування у стоячому автомобілі та що підходить водій, який поставить автомобіль ВАЗ-21150 у гараж.
Отже апеляційний суд визнає, що ця версія, згідно з якою такі пояснення ОСОБА_1 надав саме тоді, коли нагрудна камера поліцейського не працювала, є надуманою, об`єктового підтвердження не має.
Апеляційний суд відзначає, що ці відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки згідно з приписами п.1 ч.1 ст. 40 Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.
Також додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Існування переривання на відеозаписах з нагрудної камери патрульного поліцейського, що містяться на CD-диску не свідчить про недопустимість цього доказу, оскільки він отриманий у порядку передбаченому ст. 251 КУпАП. При цьому апеляційний суд виходить з того, що цей відеозапис відображає відомості про вчинення правопорушення, зокрема процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, його усні пояснення з приводу подій вчиненого адміністративного правопорушення.
 
Доводи апелянта про незаконність постанови, з огляду на норми Закону, оскільки працівники поліції не поінформували водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, не є підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Всупереч доводам апелянта, не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП підстава зупинки транспортного засобу, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи.
В матеріалах справи відсутні відомості про заявлене клопотання сторони захисту про виклик свідків у судове засідання. Внаслідок чого доводи апелянта про неповноту судового розгляду є невмотивованими.
Слід відзначити, що захисник в апеляційній скарзі приводить нерелевантну практику Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, оскільки в ній йде мова про розгляд справи посадовою особи уповноваженого підрозділу Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.
Також чинним законодавством не передбачено врахування іншими судами, при застосуванні норм права, висновки щодо застосування таких норм права, викладені у постановах суддів апеляційних судів.
Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, у того було вилучено посвідчення водія та виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Внаслідок чого посилання захисника на зворотне в апеляційній скарзі не відповідає дійсності. 
Відсутність даних про тимчасове затримання транспортного засобу, за відсутності для цього підстав, жодним чином не вливає на доведеність винуватості за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Соловей О.П. 
Апеляційним судом, шляхом проведення апеляційного розгляду за участі ОСОБА_1 та його захисника Старуня С.В., було поновлено право особи бути присутнім в судовому засіданні, надати пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення, подавати докази, проте не встановлено підстав для закриття справи. 
Отже розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 , присутність якого в судовому засіданні, всупереч позиці апелянта, не є обов`язковою, та його захисника, у даному випадку не є безумовною підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у с праві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
З огляду на викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи містять докази, які поза розумним сумнівом доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити захиснику Старуню С.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Жашківського районного суду Черкаської області від 22 травня 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника Старуня С.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Жашківського районного суду Черкаської області від 22 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         В.Ф. Люклянчук