ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4279/23 Справа № 190/704/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никофоряка Л.П.
за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,
-за апеляційною скаргою ОСОБА_3 
на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
16.06.2020 року ОСОБА_4 звернулась до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом, в якому просила встановити факт родинних відносин, та встановити що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що її батьки перебували у юридичному шлюбі з 1977 року по 1979 рік. У 1979 році шлюб було розірвано, але вони у 1980 році знайшли спільну мови та почали разом проживати. У 1981 році народилась позивачка, а батьки так й прожили весь час до смерті батька.
З цього приводу вона вже зверталась до суду в порядку окремого провадження, й рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2020 року факт родинних відносин було встановлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2020 року було скасовано, а заяву залишено без розгляду у зв`язку з тим, що колегія суддів встановила спір про право. 
Вважає, що оскільки рішення суду першої інстанції скасовано не по суті заявлених вимог, то обставини не підлягають доказуванню. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
       Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 рокуу задоволенні позову відмовлено.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
       15.03.2023 року від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року.
У скарзі ставиться питання про скасування рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року та винесення нового рішення про задоволення позовних вимог.
       В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, апелянт ОСОБА_3 є рідною мамою позивача ОСОБА_1 , а отже вона по суті є третьою стороною у справі без самостійних вимог, але в суді першої інстанції участі не приймала. 
Вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, не залучивши апелянта до розгляду справи.
Крім того, наполягає на тому, що в неї є купа доказів для задоволення позовних вимог. 
Вважає, що оскаржуєме рішення підлягає скасуванню оскільки суд першої інстанції розглянув справу про встановлення факту не в окремому провадженні

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідачка, просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_3 

РУХ СПРАВИ
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року залишено без змін. 

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Калюжний Д.Ю., який прийняв участь у справі в режимі відеоконференції, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.54-58, 62-64), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:
Як на підставу заявлених вимог, позивач посилається на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який 19.07.1979 року було розірвано (а.с.23); через деякий час почали спільно проживати без повторної реєстрації шлюбу і в результаті їхнього спільного проживання, народилася позивач; в свідоцтві про народження позивача, її батьком зазначено ОСОБА_5 (а.с.24), який на даний час є померлим (а.с.31); в зв`язку з укладенням шлюбу (а.с.29), позивач набула прізвище ОСОБА_6 ; також позивач вказала, що її батьки – ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з середини 1980 року по день смерті ОСОБА_5 постійно спільно проживали, що вона разом з матір`ю займалася похованням ОСОБА_5 . 
При цьому, доказів того, що батьки позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з середини 1980 року по день смерті ОСОБА_5 постійно спільно проживали, що вона разом з матір`ю займалася похованням ОСОБА_5 , позивачем суду не надано.
Враховуючи що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту родинних відносин з померлим ОСОБА_7 , позивачем суду надано не було та в ході судового розгляду їх не встановлено, а ті, що надані заявником на підтвердження вказаних посилань, судом розцінюються критично з наступних підстав.
Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.25-27), - батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являються ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . При цьому, відомості про батька внесені на підставі заяви матері, що і послужило підставою для звернення позивача до суду із зазначеним позовом.
Також, в своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2020 року встановлено факт родинних відносин між нею та її батьком – ОСОБА_5 і постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.05.2020 року даний факт не спростовується. Таким чином, позивач вважає, що зазначена обставина не потребує доказування в даній справі.
Відповідно до ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Оскільки рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2020 року скасовано судом апеляційної інстанції, а отже не набрало законної сили, суд не вважає доведеною обставину, яка була встановлена зазначеним рішенням суду і дана обставина підлягає доказуванню на загальних підставах.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке. 

Апеляційним судом вже була розглянута скарга позивачки та постановою апеляційного суду від 11 серпня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року залишено без змін. Колегія суддів апеляційного суду погодилась з висновками суду першої інстанції.

У скарзі, що розглядається тотожні вимоги та схоже обґрунтування.

Колегія суддів апеляційного суду не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив процесуальний порядок та не розглянув справу в порядку окремого провадження, оскільки така справа, як описано вище вже розглядалась в порядку окремого провадження та рішення суду першої інстанції було скасовано через існування спору про право. 

Той факт, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі в якості третьої особи що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_9 не спростовує висновків суду про відмову у задоволенні позовних вимог, а отже не впливає на правильність судового рішення. 

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

       При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
       Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
       Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.
       Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 08.08.2023 року.

               
       Судді: