Ухвала
 
09 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 953/5325/21
провадження № 61-11406ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія                «Брайт-К» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня                   2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2023 року                  у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Інни Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» про скасування рішення про державну реєстрацію,
 
ВСТАНОВИВ:
 
31 липня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2023 року у цій справі.
 
У касаційній скарзі як на підставу оскарження судових рішень міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду). Зокрема, у касаційній скарзі зазначено, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульовані                                  у постановах Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 352/1021/19,    від 10 лютого 2021 року у справі № 755/17990/19, від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19.
 
Крім того, у касаційній скарзі як на підставу оскарження судових рішень міститься посилання на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо заявник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні). Зокрема, у касаційній скарзі зазначено про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульованому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц 9провадження № 14-22цс19) щодо відсутності необхідності зазначення вартості предмета іпотеки у вимозі, яка надсилається іпотекодержателю, як підставу для скасування державної реєстрації.
 
Наведене свідчить, що касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. 
 
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, касаційна скарга містить посилання на підстави оскарження судових рішень, а саме на пункти 1, 2 частини другої статті 389 ЦПК України, тож наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи. 
 
У касаційній скарзі заявник просить зупинити дію рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2021 року, залишеного без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2023 року, до закінчення його перегляду у касаційному порядку, посилаючись на те, що у разі скасування оскаржуваного судового рішення Верховним Судом змушений буде вчиняти додаткові дії, спрямовані на поновлення запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
 
Клопотання про зупинення дії рішення Київського районного суду м. Харкова               від 28 жовтня 2021 року, залишеного без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2023 року, не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
При вирішенні клопотання (заяви) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії Верховний Суд керується статтею 11 ЦПК України, відповідно до якої, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, особливості предмета спору та забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами.
 
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їхні права, свободи чи обов`язки.
 
Тож, клопотання (заява) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії повинно бути мотивованим та містити підстави для такого зупинення, підтверджені належними доказами. У клопотанні (заяві) заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконаного за судовим рішенням у разі, якщо воно буде скасовано.
 
Перевіривши доводи клопотання заявника про зупинення дії оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки припущення особи, яка подала касаційну скаргу, про ймовірність настання певних наслідків у майбутньому щодо утрудненої можливості поновлення запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не підтверджені належними та допустимими доказами.
 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харченко Інни Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» про скасування рішення про державну реєстрацію.
 
Витребувати із Київського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 953/5325/21.
 
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» у задоволенні клопотання про зупинення дії судового рішення.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний