УХВАЛА

10 серпня 2023 року 
м. Київ

справа № 420/19369/22
адміністративне провадження № К/990/26447/23 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2023 року у справі №420/19369/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до ГУ ДМС в Одеській області, у якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №51031400000515 від 20.12.2022 року щодо відмови в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання;
зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву-анкету позивачки про оформлення (видачу) посвідки на тимчасове проживання та оформити (видати) посвідку на тимчасове проживання в Україні відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визначення недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 року №322.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2023 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДМС України в Одеській області №51031400000515 від 20.12.2022 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано ГУ ДМС України в Одеській області повторно розглянути заяву-анкету ОСОБА_1 від 28.11.2022 року №105131956 про обмін посвідки на тимчасове проживання, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
28 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник, на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України й покликається на те, що судами попередніх інстанцій було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Так, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Посилаючись на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник має зазначити у касаційній скарзі виключні підстави визначені частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Проте таких підстав скаржник не вказав, а неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права не є належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
З огляду на викладене, Суд уважає такі обґрунтування недостатніми для відкриття касаційного провадження у цій справі.
Також в обґрунтування необхідності відкриття касаційного провадження, скаржником зазначено підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.
Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі.
Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України та зводяться до мотивів незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій, опису встановлених у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.    
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.    
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.    
З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.    
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,     
у х в а л и в:    
Касаційну скаргу  Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2023 року у справі №420/19369/22 повернути скаржнику.    
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.    
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.    
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.  

Суддя	О.А. Губська