УХВАЛА

23 серпня 2023 року
м. Київ
справа №280/4932/22
адміністративне провадження №К/990/28925/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши   касаційну скаргу   Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року     
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року
у справі №280/4932/22
за позовом  ОСОБА_1 
до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, 
третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-  
ВСТАНОВИВ:
22 серпня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі №280/4932/22.
Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої    статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -  КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З матеріалів касаційної скарги, інформації автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» та даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 20 квітня 2023 року , повний текст складено того ж дня, відповідно останнім днем для його оскарження було 22 травня 2023 року (з урахуванням вихідних днів).
В касаційні скарзі Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити його.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області посилається на те, що копію постанови апеляційного суду отримав в особистому кабінеті в підсистемі «Електронний Суд» 04 травня 2023 року та з первісною касаційною скаргою звернувся у межах процесуальних строків, проте ухвалами Верховного Суду касаційні скарги були повернуті відповідачу. 
Аналізуючи зазначені відповідачем підстави, які він вважає поважними причинами поновлення пропущеного процесуального строку, судом установлено, що згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області вже неодноразово зверталося до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами, а саме 23 травня 2023 року та 05 липня 2023 року,  які було повернуто ухвалами Верховного Суду від 06 червня 2023 року та 19 липня 2023 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. 
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Згідно  статті 121 КАС України  суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Подання первинної касаційної скарги у встановлений законом строк не передбачає зупинення строку на касаційне оскарження для нього та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на касаційне оскарження.
Статтею 44 КАС України    передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Водночас, наведені скаржником доводи не можуть бути свідченням того, що останній без зайвих зволікань скористався своїм правом на повторне подання касаційної скарги, а також належним підтвердженням поважності причин пропущення строку на касаційне оскарження.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Крім цього, суд звертає увагу скаржника, що ухвалами Верховного Суду касаційні скарги були повернуті на підставі пункту 4 частини п`ятої    статті 332 КАС України    у зв`язку з тим, що у касаційній скарзі не викладені передбачені  КАС України  підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку, тобто у зв`язку з недотриманням вимог процесуального закону.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений  статті 329 КАС України, скаржник не зазначив.
З огляду на викладене, Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.
Суд звертає увагу скаржника, що для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі посилання повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику можливості повідомити Верховний Суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
Крім того, відповідно до частини четвертої  статті 330 КАС України  до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Скаржник до касаційної скарги документ про сплату судового збору не додав, проте заявив клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
За приписами частини першої    статті 133 КАС України    суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частин першої, другої    статті 132 КАС України    судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою    статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З указаного вбачається, що заявник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
На підставі викладеного, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення від сплати судового збору.
Щодо суми судового збору слід зазначити таке.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої  статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту другого пункту третього частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою позову майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Із тексту рішення апеляційної інстанції встановлено, що судовим рішенням задоволено 2 (дві) вимоги немайнового характеру. 
Згідно підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2684,00 гривні, тому за подання касаційної скарги у цій справі щодо вимог немайнового характеру скаржник має сплатити судовий збір в розмірі  4294,40 грн. (2684 грн. *0,4*200%* 2).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:
Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102    
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО) - 899998
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007
Код  класифікації доходів бюджету  - 22030102
Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Символ звітності банку - 207
Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до частини третьої  статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику можливості повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статями  169,  329,  330,  332 КАС України,-
УХВАЛИВ:
1. Відмовити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізький області у задоволенні клопотання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
2. Відмовити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізький області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу касаційної скарги.
3. Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі №280/4932/22 -  залишити без руху.
4. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
5.    Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, зокрема, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними або відсутністю клопотання про поновлення цього строку, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
6. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко 
 Н.М. Мартинюк ,
Судді Верховного Суду