ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8343/23 Справа № 202/2044/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року, -
ВСТАНОВИВ:

       ІСТОРІЯ СПРАВИ 
03.02.2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 12.11.2012 року.
Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, котрий в подальшому Банком було збільшено до 35 000,00 грн.
Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 15.01.2023 року заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.11.2012 року становить 37671,97 грн., що складається з: 34064,46 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 3607,51 грн. - заборгованості за простроченими відсотками.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року позовні вимоги задоволені частково.
Стягнуто зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.11.2012 року станом на 15.01.2023 року в розмірі 34 064 грн. 46 коп.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 06.06.2023 року залишено без задоволення.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
       21.08.2023 року від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та винесення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що між позивачем та відповідачем не узгоджені терміни повернення кредитних коштів, розмір щомісячних внесків, процентів, а також не погоджені умови дострокового стягнення заборгованості за кредитом. 
Умови та правила надання банківських послуг, тарифи, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки сторонами не дотримані вимоги ст. 207 ЦК України.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили строк кредитування, розмір платежів, розмір процентів за користування кредитом, а також умови дострокового стягнення заборгованості. 
Тобто судом першої інстанції не правильно застосовані норми матеріального права.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило. 

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
              Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною,  ціна позову  складає 34 064 грн. 46 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

            Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено. 
Відповідно до кредитного договору від 12.11.2012 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 35 000,00 грн.
В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку зазначено, що відповідач згодна із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг.
З доданого банком до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 15.01.2023 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 37671,97 грн., з яких: 34671,97 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3607,51 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
На підтвердження умов договору позивач надав суду витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, витяг із Тарифів обслуговування карт.
В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 12.11.2012 року базова процентна ставка по кредиту не визначена.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача проценти, за користування кредитом.
Так, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі, розмір і порядок нарахування вказаних сум, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку в редакції на момент підписання заяви, та витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини договору.
Однак матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами та тарифами був ознайомлений відповідач та погодився з ними.
Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, який міститься в матеріалах справи, не містить підпису відповідача, тому суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили розмір процентів за користування кредитом. Враховуючи вищевикладене, необхідно частково задовольнити позов та стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк»  заборгованості за тілом кредиту в розмірі 34064,46 грн. (37671,97 грн. - 3607,51 грн.).

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Доводи, що містяться у апеляційній скарзі мають взаємовиключний характер, так наприклад: позивач наполягає на тому, що між ним та позивачем не узгоджені терміни повернення кредитних коштів, не погоджені умови дострокового стягнення заборгованості за кредитом. А про які умови дострокового повернення коштів може може йти річ, якщо зі слів відповідача між сторонами не узгоджу правила користування кредитними коштами. 

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
       Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
       Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. 
       Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

       Судді: