УХВАЛА

11 липня 2023 року 
м. Київ
справа №200/5179/22
адміністративне провадження №К/990/21850/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів: Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвокатки Осадчої Вікторії Володимирівни про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мартинюк Наталії Миколаївни у справі за позовом ОСОБА_1 до голови Артемівського міськрайонного суду Донецької області Дубовика Руслана Євгеновича, треті особи Верховний Суд, Артемівський міськрайонний суд Донецької області, Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, Дружківський міський суд Донецької області про визнання протиправними та скасування наказів,
в с т а н о в и в:
13 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд:
- визнати протиправними та скасувати накази голови Артемівського міськрайонного суду Донецької області Дубовика Руслана Євгеновича №18 від 31 жовтня 2022 року «Про відрахування суддів зі штату суду 31 жовтня 2022 року», №19 від 31 жовтня 2022 року «Про внесення змін до штатного розпису Артемівського міськрайонного суду Донецької області з 1 листопада 2022 року» в частині відрахування з 31 жовтня 2022 року зі штату Артемівського міськрайонного суду Донецької області судді ОСОБА_1 та зміну штатного розпису Артемівського міськрайонного суду Донецької області шляхом виведення з 1 листопада 2022 року 1 штатної одиниці судді, яку займає суддя ОСОБА_1.
Надалі ОСОБА_1 подав до суду доповнення до позовної заяви, у яких просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Голови Верховного Суду Князєва Всеволода Сергійовича від 21 жовтня 2022 року №508/0/149-22 «Про відрядження судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 до Дружківського міського суду Донецької області»; 
- визнати протиправним та скасувати наказ голови Артемівського міськрайонного суду Донецької області Дубовика Руслана Євгеновича від 31 жовтня 2022 року №14-к «Про відрядження судді ОСОБА_1 до Дружківського міського суду Донецької області»;
- постановити окрему ухвалу у відношенні Державної судової адміністрації України та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області за фактами неправомірного встановлення відповідно у листі від 26 жовтня 2022 року №8-9683/22 «Про виконання рішень щодо відряджених суддів» та у листі від 27 жовтня 2022 року №03-1232/22 «Про виконання рішень щодо відрядження суддів» механізму відрядження суддів до іншого суду того самого рівня і спеціалізації для здійснення правосуддя, який суперечить законодавству України про судоустрій і статус суддів та порушує гарантії незалежності суддів щодо перебування їх на посаді судді до досягнення ним 65 років.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року, уточнену позовну заяву повернуто ОСОБА_1 .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року, у задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, позивач та його адвокатка звернулися із касаційними скаргами до Верховного Суду, надіславши їх засобами поштового зв`язку 18 червня 2023 року.
Протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2023 року, для розгляду цих касаційних скарг було визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мартинюк Н.М., суддів Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.
Ухвалою від 4 липня 2023 року Верховний Суд повернув касаційну скаргу, подану на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року, особі, яка її подала (провадження №К/990/21836/23). Одночасно з цим, Суд роз`яснив скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Також ухвалою від 4 липня 2023 року Суд відкрив касаційне провадження (№К/990/21850/23) за скаргою ОСОБА_1 та адвокатки Осадчої Вікторії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі №200/5179/22 за вказаним позовом.
10 липня 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвокатки Осадчої В.В. про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мартинюк Н.М. від розгляду справи №200/5179/22.
В обґрунтування заяви адвокатка послалася на пункт 4 частини першої статті 36 КАС України та зазначила про наявність у неї сумніву у неупередженості та об`єктивності судді Мартинюк Н.М. 
Цю позицію заявниця пояснила тим, що 4 липня 2023 року, окрім відкриття касаційного провадження за скаргою на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року, також Верховний Суд у складі судді Мартинюк Н.М. повернув касаційну скаргу, яка була подана на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року в цій справі, з мотивів відсутністю у ній підстав для касаційного оскарження, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України.
У цьому контексті заявниця стверджує, що касаційна скарга, яка була повернута, містила підстави касаційного оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року і постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року. Тому вважає, що не відповідає дійсності висновок судді Мартинюк Н.М., викладений в ухвалі про повернення касаційної скарги (провадження №К/990/21836/23), про відсутність у такій скарзі підстав оскарження судових рішень.
На цій основі заявниця стверджує, що були створені штучні перешкоди у доступі до правосуддя щодо касаційного оскарження судових рішень, яке перешкоджає реалізації прав ОСОБА_1 на повторне звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року.
У зв`язку з цим, за доводами заявниці, існують сумніви в неупередженості судді Мартинюк Н.М. під час розгляду скарги на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року.
Оцінюючи аргументи, викладені у заяві про відвід судді, Верховний Суд виходить із такого.
Статтею 36 КАС України регламентовано підстави для відводу (самовідводу) судді, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої - третьої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.
Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Приписами частини четвертої статті 40 КАС України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Варто зазначити, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
Така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.
У той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного у статті 6 КАС України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду. При цьому безсторонність суду як відсутність упередженості необхідно оцінювати у кожному конкретному випадку відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Частиною четвертою статті 36 КАС України закріплено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Розглянувши заяву про відвід, Суд дійшов висновку про її необґрунтованість. 
Цей висновок Суд пояснює тим, що указана заява не містить жодних посилань на визначені процесуальним законом підстави для відводу судді Мартинюк Н.М. від розгляду цієї справи. Натомість обставини, на які вказує заявниця, не є такими, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. 
Доводи заявниці фактично зводяться до незгоди з ухвалою Верховного Суду від 4 липня 2023 року щодо мотивів і підстав повернення касаційної скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року (провадження №К/990/21836/23). Однак такі доводи у відповідності до положень частини четвертої статті 36 КАС України не можуть бути визнані обґрунтованою підставою для відводу судді Мартинюк Н.М.
Наведені заявницею доводи не можна розцінювати як доказ сформованої упередженої позиції судді Мартинюк Н.М. під час розгляду справи №200/5179/22 за касаційною скаргою ОСОБА_1 та адвокатки Осадчої Вікторії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року.
Також варто зазначити, що повернення касаційної скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року не позбавляє скаржника права повторного звернення до Верховного Суду.
Враховуючи необґрунтованість заявленого відводу, питання про відвід судді Мартинюк Н.М. належить передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.
Керуючись статтями 40, 243, 248 КАС України,
у х в а л и в:
Визнати необґрунтованою заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвокатки Осадчої Вікторії Володимирівни про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мартинюк Наталії Миколаївни.
Передати вказану заяву до  Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, для вирішення питання щодо заявленого відводу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

…………………………………

…………………………………

…………………………………
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді          Верховного Суду