ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1574/23 Справа № 183/5966/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Олійник А. В. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 липня 2023 року                                                                 м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, розглядаючи апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 в присутності представника потерпілих Бурби Кирила Володимировича, подану на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає: АДРЕСА_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,
встановила:
Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строком на шість місяців, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 536,80 гривень.
Відповідно до змісту постанови 17.04.2023 року о 16.00 год. на 173 км автомобільної дороги Суми –Полтава, водій ОСОБА_1 керував автомобілем АВ Сплав G 092BV-03, номерний знак НОМЕР_1 з причіпом САНТЕЙ 3000-02, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем BMW X5 M50I, номерний знак НОМЕР_3 . Унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Дії особи, яка притягується до відповідальності, кваліфіковано як порушення вимоги 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та за ст. 124 КУпАП.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про зміну постанови суду в частині накладення стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
У доводах поданої апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції в частині накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною, оскільки при ухваленні оскаржуваної постанови судом не було з`ясовано та враховано в сукупності всі обставини справи, зокрема те, що він раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, правопорушення було вчинено ним не умисно, а внаслідок раптової несправності керованого ним транспортного засобу у вигляді руйнування болта реактивної тяги лівого переднього колеса автомобіля.
Апелянт зазначає, що він не являється власником транспортного засобу та безпосередньо перед ДТП почав експлуатувати його лише за кілька днів. Після ДТП автомобіль було повернуто ним власнику, що унеможливило надати авто для огляду експерту для визначення причин такої несправності.
ОСОБА_1 погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що ним дійсно було порушено вимоги п.13.1 ПДР України, що і призвело до ДТП.
Апелянт звертає увагу, що він одружений, на його утриманні перебуває неповнолітній син, а праця водієм у нього є єдиним способом заробітку та позбавлення права керування транспортними засобами фактично позбавить його родину джерела існування. Також зазначає, що він виключно позитивно характеризується за місцем свого проживання.
Таким чином, на переконання апелянта, призначене йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є занадто суворим та таким, що не відповідає його особі.
До початку апеляційного перегляду справи захисником Бурбою Кирилом Володимировичем було подано клопотання в інтересах ТОВ "ЛЮКС МЕТАЛ" та ОСОБА_2 . В даному клопотанні захисник просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Перевіривши витребувані із Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення представника потерпілих, який заперечував проти задоволення вимог викладених у апеляційній скарзі, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню підлягає за такими підставами.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме недотримання під час керування транспортним засобом вимог ПДР України, що призвело до зіткнення з іншим транспортним засобом.
Вказані висновки місцевого суду ґрунтуються на досліджених та наведених у постанові доказах, не оспорюються в апеляційній скарзі апелянтом, а тому апеляційним судом відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП не перевіряються.
Разом з цим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час вирішення питання про накладення на нього адміністративного стягнення є слушними з огляду на таке.
Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.
Санкція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, суд врахував характер вчиненого правопорушення та прийшов до висновку, що саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім задля його виховного впливу і запобігання вчинення ним нових правопорушень.
При цьому, за наявності в санкції ст.124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд в своїй постанові належним чином не мотивував підстави для обрання найбільш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті.
Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.
Зокрема, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має на своєму утриманні дитину – сина 2007 року народження, сам він офіційно працевлаштований, його робота прямо пов`язана із керуванням транспортних засобів. Крім того, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав.
Отже, внаслідок неповноти судового розгляду, суд не врахував належним чином особу правопорушника, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності за порушення ПДР не притягувався; визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення; відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштований на роботі, яка пов`язана з керуванням транспортних засобів.
Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Враховуючи вищенаведе, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 має бути призначено адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2023 року, змінити в частині накладення стягнення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КУпАП у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову судді нНовомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – змінити в частині накладення стягнення.
Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.В. Рябчун