ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 липня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/14081/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року (суддя Неклеса О.М.) 
у справі № 160/14081/22
за позовом ОСОБА_1 ,   
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,
про визнання дій протиправними, стягнення заборгованості,-                                         
                                                    ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 з 01.07.2022 пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення про призначення пенсії за віком на загальних підставах (2019, 2020, 2021 роки);
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити з 01.07.2022 ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, здійснити перерахунок та виплатити різницю фактично отриманою та призначеною пенсією. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує з 23.12.2002 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Маючи в наявності страховий стаж 37 років та 7 місяців, позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком на загальних умовах, як особі, яка досягла віку 60 років,  відповідно до ст.ст. 26, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, із застосуванням показника середньої заробітної плати по України за три календарних роки, що передують зверненню із заявою про призначення пенсії. Відповідач вказав на відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії позивачки із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки, що позивачка вважає протиправним, оскільки в її випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а саме: за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим має відбутися не перехід з одного виду пенсії та інший, а призначення нової пенсії. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що пенсія, призначена на пільгових умовах позивачу відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», фактично є пенсією за віком в розумінні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що унеможливлює призначення позивачці пенсії за віком повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.  
Позивачка зазначає, що їй було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави і порядок призначення пенсій, а за призначенням  пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона звернулась вперше. Таким чином, у позивачки наявне право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком на загальних підставах (2019-2021 роки).
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 23.12.2002 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, призначену відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку.
01.07.2022 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення про призначення пенсії за віком (2019-2021 роки). 
За результатами розгляду заяви позивачки Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №22615-16669/Р-01/8-0400/22 від 29.07.2022 повідомило про відсутність законних підстав для проведення перерахунку її пенсії із застосування показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки, зазначивши одночасно,  що розмір пенсії позивачки обчислений, як непрацюючому пенсіонеру, виходячи зі страхового стажу, зарахованого по 30.09.2020, що складає 37 років 7 днів, заробітної плати за період з 01.01.1990 по 31.12.1994 за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 30.06.2002, з 01.10.2002 по 30.06.2004, з 01.01.2006 по 31.01.2009. Також позивачку повідомлено.
Не погодившись із такою відмовою позивачка звернулася до суду з цим позовом. 
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке. 
Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим законом призначаються такі види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Відповідно до ст.8 вказаного Закону виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. 
Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено право на пенсію за віком на пільгових умовах та підстави набуття такого права.
Так, згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( в редакції станом на час призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004, визначає, як в ньому зазначено, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ст.5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. 
Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, а також порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Тобто, і Законом України  «Про пенсійне забезпечення», на підставі якого позивачці призначено пенсію, і Законом України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  передбачено такий вид пенсійних виплат як пенсія за віком.
За правилами ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. 
Згідно з п.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком № 1  та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Згідно з пунктом 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Отже, дія  Закону України «Про пенсійне забезпечення»  поширюється на визначення права особи на пенсію, зокрема, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює виключно умови (пільги) дострокового виходу пенсії за віком, тоді як порядок і умови виплати цієї пенсії визначаються за правилами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.
Статтею 27 Закону № 1058-IV встановлено, що розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 24, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ст.24 цього Закону  страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цьогоЗаконуз 1 січня 2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до частини 4  статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. Позивач кожні 2 роки користувався правом на перерахунок пенсії як працюючий пенсіонер.
Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в  частині першій  статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Отже наведена правова норма передбачає можливість переведення з одного виду пенсії на інший та встановлює порядок, за яким при переведенні з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, показник середньої заробітної плати при переведенні має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.
Як вбачається з матеріалів справи, не спростовано позивачкою, на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах від 01.07.2022, призначена позивачці пенсія за віком на пільгових умовах вже була обчислена (нарахована) за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивачка, перебуваючи на пенсійному обліку в органах Пенсійного фонду України та отримуючи пенсію за віком, продовжувала працювати до 06.10.2010 і у подальшому 22.02.2011 пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивачки з огляду на зміну її стажу.
В спірному  випадку зміни виду пенсії не відбулось, оскільки призначення пенсії на пільгових умовах (зі зменшенням пенсійного віку) та призначення пенсії за віком на загальних підставах  не є переведенням на інший вид пенсії.
При цьому і пенсія за віком на загальних підставах, і пенсія за віком на пільгових умовах за зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Оскільки, положення ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на які посилається позивачка, стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії за цим Законом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність  правових підстав для застосування вказаної норми з огляду на те, що позивачці раніш вже була нарахована пенсія за віком на підставі цього Закону.
Суд вважає помилковим твердження позивачки, що в спірному випадку при зверненні із заявою до пенсійного органу 01.07.2022, вона набула право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону № 1058-IV, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті   40 Закону № 1058-IV.
Як вже зазначено вище, статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій, які полягають у зменшенні пенсійного віку у разі наявності певного трудового стажу. Втім вид пенсії та порядок її призначення відповідає умовам, що визначені Законом №1058-IV. 
Посилання позивачки на правові позиції, які висловлені, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 (справа №876/5312/17), суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки правовідносини, які розглядалися Великою Палатою Верховного Суду у справі №876/5312/17, не є тотожними правовідносинам у цій справі, так як стосувалися права особи на призначення пенсії за віком, якій раніш була призначена пенсію за вислугу років на підставі  Закону України «Про пенсійне забезпечення», і з цього приводу Суд вказав, що пенсія за віком та пенсія за вислугу років є різними видами пенсіями і такий вид пенсії Законом України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  не передбачений. 
Отже, суд апеляційної інстанції  вважає правильним висновок суду першої інстанції, який погодився з відповідачем, що оскільки позивачці вже було призначено пенсію за віком (на пільгових умовах), пенсія за віком, хоч і на загальних підставах, з 01.07.2022, не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV. 
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.  
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд    
                                                  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року у справі № 160/14081/22 залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко