Ухвала
 
28 червня 2023 року
м. Київ
справа № 750/8144/19
провадження № 61-1768св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М. (суддя-доповідач),
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 ,	
особа, яка не брала участі у справі та звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення, - ОСОБА_3 ,	
розглянувши заяву ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Водолагін Сергій Миколайович, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 4/5 частин трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , площею 92,7 кв. м.
Деснянський районний суд м. Чернігова заочним рішенням від 09 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задовольнив.
Визнав за ОСОБА_1 право власності на 4/5 частин трикімнатної квартири, площею 92,7 кв. м, АДРЕСА_1 . 
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Отже, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
У червні 2022 року ОСОБА_3 , особа яка не брала участі у справі, звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 09 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами.
Деснянський районний суд м. Чернігова своїм рішенням від 14 вересня 2022 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами задовольнив.
Заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2019 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обставини, на які посилається заявник ОСОБА_3 , є нововиявленими та істотними, адже підставою для ухвалення заочного рішення від 09 жовтня 2019 року у цій справі про визнання права власності за ОСОБА_1 на 4/5 частин спірної квартири став шлюбний договір, укладений 10 травня 2019 року між ним та ОСОБА_2 , який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2021 року визнаний недійсним.
Не погодившись з рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2022 року, ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Бабинець С. П., оскаржив його в апеляційному порядку.
ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду з клопотанням про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Бабинцем С. П.
Чернігівський апеляційний суд своєю ухвалою від 20 грудня 2022 року клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якої діяв адвокат Водолагін С. М., задовольнив частково.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Бабинцем С. П., на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2022 року закрив на підставі пункту 2 частини першої статті 362 ЦПК України.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що повноваження адвоката Бабинця С. П. на підписання апеляційної скарги в інтересах позивача та участь в суді апеляційної інстанції не підтверджені належними доказами, а тому, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 362 ЦПК України.
У грудні 2022 року ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Водолагін С. М., звернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.
Чернігівський апеляційний суд своєю ухвалою від 20 січня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення відмовив.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_3 , звертаючись до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, не зазначила, які дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із закриттям апеляційного провадження, а тому заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.
Не погодившись з ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20 січня 2023 року, ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Водолагін С. М., оскаржила її в касаційному порядку.
Верховний Суд своєю постановою від 29 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Водолагін С. М., задовольнив частково.
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 20 січня 2023 року скасував, справу направив до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова касаційного суду мотивована тим, що подання представником заявниці ОСОБА_3 - адвокатом Водолагіним С. М. заперечень на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 вересня 2022 року потребувало відповідної підготовки, зокрема, вивчення апеляційної скарги, її мотивів і доводів, за необхідності - підготовки відзиву на скаргу, участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи тощо, тому вимоги заявника про відшкодування витрат, понесених нею у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції є обґрунтованими. Заперечення на апеляційну скаргу сторонам у справі були направлені у встановленому законом порядку, зауважень щодо цих заперечень від інших учасників справи не надійшло. Таким чином, заявницею під час звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу були дотримані вимоги статей 134, 141 ЦПК України.
У травні 2023 року до Верховного Суду від ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Водолагін С. М., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній справі.
Заява мотивована тим, що у порушення вимог статті 416 ЦПК України суд у постанові не зробив нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
З огляду на вказане,  ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Водолагін С. М., просить ухвалити додаткове рішення у цій справі, в якій вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених заявником при розгляді справи.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Таким чином, встановлено повноваження суду зазначити у резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Разом із тим, такий обов`язок у випадку скасування судових рішень з передачею справи на новий судовий розгляд нормами процесуального права не передбачено.
Результат аналізу зазначених норм дає підстави для висновку, якщо суд апеляційної інстанції скасував ухвалу суду першої інстанції або якщо суд касаційної інстанції скасував судове рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.
Такий правовий висновок підтверджений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27 червня 2018 року № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18), від 13 березня 2019 року № 753/1534/16-ц (провадження № 14-56цс19), у яких зазначено, що у випадку, коли за наслідками розгляду касаційної скарги оскаржувані рішення скасовані та справа направлена на розгляд до суду першої (апеляційної) інстанції, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.
Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61?39028сво18).
Верховний Суд своєю постановою від 29 березня 2023 року ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 20 січня 2023 року скасував, справу направив до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Тобто остаточного рішення по суті спору суд касаційної інстанції не ухвалював, а тому підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат додатковим рішенням (постановою) відсутні.
 
Керуючись статтями 141, 260, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Водолагін Сергій Миколайович, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    І. М. Фаловська
Судді:                                                                                               В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
В. В. Сердюк
В. А. Стрільчук