ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова 
Іменем України 

20 вересня 2023 року      
м. Харків

Справа № 630/380/23      
Провадження № 22-ц/818/1795/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Пилипчук Н.П. ,
суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання : Носової К.В.,

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про визнання дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» протиправними та скасування протоколу засідання комісії, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 28 червня 2023 року, ухвалене суддею Малихіним О.О., -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом.

В обгрунтування позову зазначає, що 12 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , представниками АТ «ОГС «Харківгаз» був складений акт про порушення № КН 001887 з формулюванням «пломба заводу виробника визиває сумнів» після проведення перевірки лічильника газу. Після цього лічильник газу був демонтований та направлений на експертизу. На час складання акту ОСОБА_2 , її чоловік, який й укладав договір про надання послуг з газопостачання, знаходився при смерті. Невдовзі ОСОБА_2 помер. За результатами експертизи від 01 березня 2023 року лічильник газу визнаний непринадним до застосування, так як комісія дійшла висновку, що мало місце несанкціоноване втручання в газовий лічильник, що призводить до викривлення даних обліку природного газу. Але механічні пошкодження у лічильника газу відсутні. 15 березня 2023 року відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз», на якому було розглянуто акт про порушення № КН 001887 від 12 жовтня 2022 року та визнано цей акт таким, що відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем, та одночасно проведено донарахування об`ємів не облікованого природного газу за період з 14 червня 2022 року по 12 жовтня 2022 року на суму 96617,28 грн. Обов`язок по оплаті цієї суми було покладено на неї, а також її зобов`язано компенсувати витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, експертизою і встановленням нового ЗВТ в сумі 5754,25 грн. Але з рішенням комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» від 15 березня 2023 року вона не згодна і вважає, що нарахування не облікованого природного газу на її ім`я здійснено протиправно з тих підстав, що в акті про порушення від 12 жовтня 2021 року не вказано, що на лічильнику газу відсутня цілісна захисна стрічка чи пломба; виявлені під час демонтажу лічильника газу порушення та висновки експертизи не свідчать про викривлення даних обліку природного газу, що має бути обов`язковим елементом наслідків несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу. Без доведення такого факту не можна стверджувати, що мало місце несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу.

Просить суд:
визнати дії АТ «ОГС «Харківгаз» щодо здійснення донарахування та зобов`язання ОСОБА_1 сплатити вартість газу за період з 14 червня 2022 року по 12 жовтня 2022 року за цінами закупівлі природного газу для АТ «Харківгаз» на суму 96 617,28грн., та зобов`язання компенсувати витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, експертизою і встановленням нового ЗВТ в розмірі 5 754,25грн. – протиправними; 
скасувати протокол засідання комісії №1-КН 001887-4462 від 15 березня 2023 року щодо донарахування об`ємів не облікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за період з 14 червня 2022 року по 12 жовтня 2022 року за цінами закупівлі природного газу для АТ «Харківгаз» на суму 96 617,28грн., та витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, експертизою і встановленням нового ЗВТ в розмірі 5 754,25грн., відповідно до п. 8 глави 9 розділу X Кодексу ГРС.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 28 червня 2023 року позов ОСОБА_1 – задоволено частково.
Визнано незаконним і скасовано рішення комісії, оформлене протоколом №1-КН 001887-4462 від 15 березня 2023 року засідання комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» щодо розгляду акту про порушення № КН 001887 від 12 жовтня 2022 року.
В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовлено.
Стягнуто з АТ «ОГС «Харківгаз» судовий збір в сумі 1073,60грн. на користь держави.

В апеляційній скарзі АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» просить рішення суду першої інстанції про визнання дій протиправними та скасування протоколу засідання комісії скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що працівниками АТ «ОГС «Харківгаз» після огляду газового лічильника 12 жовтня 2022 року було виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ за результатами чого було складено акт про порушення №КН 001887 та акт про виявлені порушення. Вищевказані дії були проведені у присутності ОСОБА_2 , який жодних заперечень з приводу виявлених порушень не надав. 
Згідно акту експертизи лічильника газу №493 від 01 березня 2023 року було підтверджено порушення виявлені 12 жовтня 2022 року.
Вважають, що АТ «ОГС «Харківгаз» діяло відповідно до законодавства України.
Вказують, що подання ОСОБА_2 заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , не позбавляє її обов`язку відшкодувати витрати пов`язані із несанкціонованим втручанням, оскільки останньою не було доведено, що шкоду АТ «ОГС «Харківгаз» було завдано не нею.

Позивачем рішення суду не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення посилаючись на те, що відповідачем не доведено достатніми та допустимими доказами факт вчинення позивачем правопорушення щодо несанкціонованого відбору природного газу, шляхом наявності прушення, а саме наявності «пломби заводу виробника, яка визиває сумнів», що впливає на результати вимірювання, або несанкціонованого вручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (тобто знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, тому в іншій частині рішення суду колегією не переглядається.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про визнання незаконним і скасування рішення комісії, оформлене протоколом №1-КН 001887-4462 від 15 березня 2023 року засідання комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» щодо розгляду акту про порушення № КН 001887 від 12 жовтня 2022 року, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене рішення порушує права та інтереси позивача, як правомірного споживача природного газу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначається Законом України «Про ринок природного газу».

У статті 1 цього Закону наведено перелік визначень, зокрема:
газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам;
постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу;
постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів;
розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу;
оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами – споживачами газу регламентуються «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 2496 та Кодексом газорозподільних систем, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494.

АТ «ОГС «Харківгаз», як Оператор ГРМ відповідно до пунктів 2- 3 Глави 2 Розділу І Кодексу газорозподільних систем виконує функції розподілу природного газу, забезпечення комерційного обліку природного газу, формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу тощо.

Постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу – ТОВ «Харківгаз Збут».

Також, АТ «ОГС Харківгаз», як Оператор ГРМ, здійснює комерційний облік природного газу в газорозподільній системі.

Абзацом 1 пункту 2 Глави 1 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений позивачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Харківгаззбут», затверджений постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року.

Відповідно до пункту 7 Глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь – яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви – приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Договір на розподіл природного газу є договором публічним та договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що Житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 09 липня 1997 року, зареєстрований на праві власності на ім`я ОСОБА_2 (а.с.61).

10 січня 2011 року між ОСОБА_2 і АТ «ХАРКІВГАЗ» був укладений договір № 401143 про надання населенню послуг з газопостачання, до якого були внесені відомості про лічильник газу, який використовується для обліку спожитого газу: Gallus 2000, завод. № 00050684 (а.с.60).

З представленої відповідачем відомості зняття контрольних показань лічильників Мереф`янської дільниці за червень 2018 року (а.с.32) вбачається, що ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , обліковується особовий рахунок № НОМЕР_1 і навпроти його прізвища позначено лічильник газу Gallus 2000 з завод. № 00050684. Востаннє показанні лічильника представником АТ «ХАРКІВГАЗ» були зняті 14 червня 2022 року на рівні 44173,14м.куб.

12 жовтня 2022 року у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками АТ «ХАРКІВГАЗ» в присутності ОСОБА_2 було висловлено сумнів у правильній роботі лічильника газу з тієї причини, що пломба заводу-виробника викликає сумнів, що розцінено як ознака зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра на лічильнику газу Gallus 2000 з завод. № 00050684, та було складено акт про порушення № КН 001887, в якому зазначено, що порушенням Кодексу ГРС є несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Згідно акту №493 експертизи лічильника від 01 березня 2023 року, складний комісією АТ «Харківгаз» спільно з ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» за результатами зовнішнього огляду лічильника газу Gallus 2000 з завод. № 00050684 встановила невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування лічильника та існування доступу до відлікового механізму; а також те, що відліковий механізм лічильника від`єднується, і що на монтажній планці відлікового пристрою наявні подряпини. За загальним висновком експертної комісії – мало місце несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, що призводить до викривлення даних обліку природного газу (а.с.6).

ДП «Укрметртестстандарт» було видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-3/7426 від 01 березня 2023 року (а.с.7).

15 березня 2023 року відбулось засідання комісії Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» з розгляду акту про порушення № КН 001887 від 12 жовтня 2022 року, яке оформлено у вигляді протоколу (а.с.8, 35). Комісія вирішила визнати акт про порушення № КН 001887 від 12 жовтня 2022 року таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРС, та провести донарахування об`ємів необлікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за період з 14 червня 2022 року по 12 жовтня 2022 року, за цінами закупівлі природного газу для АТ «Харківгаз», які діяли у зазначений період. Вартість донарахованих об`ємів склала 96 617,28грн. На засіданні комісії була присутня ОСОБА_1 , яка отримала примірник протоколу засідання комісії, та нею була висловлена незгода з прийнятим рішенням.

Матеріали справи свідчать, що споживач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження чого Харківським відділом державної РАЦС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було видано свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 19 жовтня 2023 року (а.с.12). На час проведення комісією Мереф`янського відділення АТ «ХАРКІВГАЗ» засідання з розгляду акту про порушення про цей факт було відомо членам комісії, на що вказує відповідний запис в тексті протоколу наприкінці першої сторінки.

Зі смертю ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст.ст.1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України.

За повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 01 червня 2023 року після смерті ОСОБА_2 у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини звернувся 08 березня 2023 року син померлого – ОСОБА_4 , який на час смерті спадкодавця був зареєстрований за адресою останнього. На підставі його заява зареєстрована і заведена спадкова справа № 112. 08 березня 2023 року із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась дружина померлого – ОСОБА_1 (позивач по справі), її заява зареєстрована того ж дня і приєднана до спадкової справи №112 (а.с.66).

У частині 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З викладеного вбачається, що саме на власника квартири (будинку, житлового приміщення) покладено обов`язок з утримання житла, в тому числі сплачувати комунальні послуги.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що як вбачається із рішення протоколу засідання комісії Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» від 15 березня 2023 року, з розгляду акту про порушення № КН 001887 від 12 жовтня 2022 року, на момент засідання комісії споживач ОСОБА_2 помер. На даний момент договір розподілу природного газу за вказаною адресою не укладений. ОСОБА_1 , яка є дружиною померлого, була визнана несанкціонованим споживачем, саме на неї покладено обов`язок сплатити донарахований об`єм необлікованого природного газу в розмірі 96 617,28грн., що підтвердив в судовому засіданні представник відповідача.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Отже, наведені приписи чинного законодавства визначають об`єктом захисту, в тому числі судового, порушене, невизнане або оспорюване право.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Крім того, за приписами чинного законодавства захисту в суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У цьому Рішенні Конституційного Суду України надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 911/792/18.

Оскільки оскаржуваним рішенням комісії позивача ОСОБА_1 , яка є дружиною померлого, було визнано несанкціонованим споживачем та на підставі цього рішення останній було направлено вимогу про погашення заборгованості разом із рахунком на оплату (а.с.9-10), у колегії суддів відсутні підстави вважати, що зазначеним рішенням комісії не вирішено питання про права та обов`язки позивачки.

Що стосується, оскаржуваного рішення комісії, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, у позовній заяві, як на підставу позову, ОСОБА_1 посилається на те, що нарахування не облікованого природного газу на її ім`я здійснено відповідачем протиправно з тих підстав, що в акті про порушення від 12 жовтня 2021 року не вказано, що на лічильнику газу відсутня цілісна захисна стрічка чи пломба; виявлені під час демонтажу лічильника газу порушення та висновки експертизи не свідчать про викривлення даних обліку природного газу, що має бути обов`язковим елементом наслідків несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу. Без доведення такого факту не можна стверджувати, що мало місце несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу.

Відповідно до пункту 2, 3 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу.

Згідно з пунктом 3 частини 2, частини 3 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури (частина 1, пункти 2, 5, 7 частини 2 статті 59 Закону «Про ринок природного газу»).

Відносини між суб`єктами ринку природного газу та оператором газорозподільних систем регулюються нормами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

Кодексом ГРМ, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, у пункті 4 глави 1 розділу I визначено, що несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку необліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Згідно з положеннями, визначеними пунктами 4-6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ, споживач відповідає за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр).

Для здійснення нарахування відповідачем позивачу необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 глави 8 розділу Х Кодексу періодична повірка (у тому числі, демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ.

Для належної організації періодичної повірки лічильників газу по об`єктах побутових споживачів Оператор ГРМ повинен: 1) мати в наявності персоніфікований перелік всіх лічильників газу побутових споживачів, що знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ; 2) забезпечити належний моніторинг термінів спливу міжповірочного інтервалу для складання графіка проведення періодичної повірки лічильників; 3) забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу.

У разі якщо заходи з періодичної повірки лічильників, що встановлені на території та/або в приміщенні побутових споживачів, будуть здійснюватися одразу для всіх побутових споживачів багатоквартирного будинку (чи його під`їзду), Оператор ГРМ має завчасно вивісити відповідну об`яву в доступному для споживачів місці.

У разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки.

Пунктом 7 глави 9 розділу Х Кодексу передбачено, що уразі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чийого складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ(лічильникагазу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Пунктом 8 глави 9 розділу Х Кодексу передбачено, що якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

Пунктом 1 глави 10 розділу Х Кодексу передбачено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Пунктом 5 глави 10 розділу Х Кодексу передбачено, що під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу.

Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ;6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо. огляду заносять до акта експертизи ЗВТ.

Пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Пунктом 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але, не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пунктів 1, 7, 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.06.2019 року по справі № 922/1573/18.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази не свідчать про наявність викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу лічильника газу. В той час, як для доведення правомірності здійснених відповідачем донарахувань позивачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу (лічильника газу) з боку відповідача.

Так, згідно пп.37. п. 4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме:
1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку;
2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації);
3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 24.10.2018 року по справі №914/2384/17.

Відповідачем не було доведено наявність в діях померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , усіх складових цього правопорушення, наслідків (дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями відповідача).

Матеріали справи не свідчать про те, що позивач померлий ОСОБА_2 та ОСОБА_1 втручалися в пломбу заводу-виробника, в механізм та відліковий пристрій.

Так, 12 жовтня 2022 року працівниками відповідача було складено акт про порушення №КН 001887 та акт про виявлені порушення, в яких зазначено про сумнів у правильності роботі встановленого за адресою: АДРЕСА_1 , лічильника газу Gallus, завод. № 00050684, що пломба заводу виробника викликає сумнів. Також зазначено, що про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Зі змісту п. 7 гл. 9 розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про:1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Працівниками відповідача в акті про порушення було зазначено лише одне порушення, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Що стосується акта №493 експертизи лічильника газу, складеного 01 березня 2023 року Комісією ПАТ «Харківміськгаз» спільно з ДП «Укрметртестстандарт», згідно висновку якого встановлено несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, що призвордить до викривлення даних обліку газу – колегія суддів зазначає наступне.

Порядок проведення експертизи лічильника газу передбачено спеціальним нормативним актом - Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України 27.12.2005р. №619. зареєстроване в МЮУ 20.01.2006р. за №53/11927 (далі «Положення»).

Згідно п.3.3.3 «Положення» експертиза лічильника газу здійснюється в такій послідовності.

3.3.3.1.Комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу.
Результати огляду заносять до акту експертизи лічильника газу. Форму акта експертизи лічильника газу наведено в додатку 3 (далі - акт експертизи).

3.3.3.2.Після зовнішнього огляду комісією перевіряються:
відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу;
цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу;
цілісність заводського та повірчого тавра на лічильнику газу; цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу;цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу; наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу; відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації.

3.3.3.3.Після виконання робіт, зазначених у п.п. 3.3.3.1 та 3.3.3.2 цього Положення, проводиться його позачергова повірка згідно з ДСТУ 2708-99 "Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення".

3.3.3.4.Результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи.

Згідно довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-3/7426, наданої 01 березня 2023 року ДП «Укрметртестстандарт», за результатами повірки, встановлено, що засіб вимірювальної техніки лічильник газу мембрамний Gallus 2000 G4, зав. №00050684 не відповідає вимогам п.п.6.4 Р50-071-98 «Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки», невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування.

Разом з тим, така повірка лічильника газу не проводилася, адже її результати в акті експертизи відсутні, а саме в графі «результати позачергової повірки» не зазначено жодних відомостей.

Невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування лічильника та наявність доступу до відлікового механізму, як зазначено в акті №493 експертизи лічильника газу від 01 березня 2023 року, не свідчить про викривлення даних обліку природного газу.

Належних та допустимих доказів на спросутвання вказаних обставини відповідачем не надано.

Враховуючи те, що відповідачем не було доведено факту некоректного обліку спожитого природного газу, а отже й факту несанкціонованого втручання позивача у роботу лічильника, колегія суддів вважає, що відповідача не було правових підстав для прийняття рішення про задоволення акту про порушення №КН 001887 від 12 жовтня 2022 року, складеного відносно померлого ОСОБА_2 , та донарахування позивачці ОСОБА_1 об`ємів необлікованого природного газу.

З урахування викладеного, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання незаконним і скасовання рішення комісії, оформлене протоколом №1-КН 001887-4462 від 15 березня 2023 року засідання комісії з розгляду актів про порушення Мереф`янського відділення АТ «Харківгаз» щодо розгляду акту про порушення № КН 001887 від 12 жовтня 2022 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» – залишити без задоволення.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 28 червня 2023 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2023 року.

Головуючий –                                                                                                         Н.П. Пилипчук 

Судді –                                                                                                                      О.В. Маміна

                                                                                                                                    О.Ю. Тичкова