ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року 
м. Київ
справа № 600/4877/21-а
адміністративне провадження № К/990/18713/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №600/4877/21-а
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито 
за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року (головуючий суддя - Біла Л.М., судді - Матохнюк Д.Б., Гонтарук В.М.), 
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно в повному обсязі;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).
2. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року позов задоволено:
- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
3. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Сьомого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.
4. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання до суду документу про сплату судового збору.
5. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2022 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із неусуненням недоліків установлених ухвалою суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху.
6. 28 травня 2022 року відповідачем повторно подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року.
7. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року суд відмовив у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 та визнав неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року. При цьому, скаржнику запропоновано в строк протягом десяти днів з дня отримання вказаної ухвали звернутись до суду з заявою про поновлення строку і вказати інші поважні причини для поновлення строку.
8. Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд установив, що згідно платіжного доручення №2459 відповідачем було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі ще 28 січня 2022 року, тобто до подання первинної апеляційної скарги до суду та винесення останнім ухвали про залишення її без руху.
9. Вважав, що доводи апелянта про неможливість надіслання указаного платіжного доручення на адресу апеляційного суду у зв`язку із запровадженням воєнного стану, слід відхилити, оскільки указана обставина мала місце лише з 24 лютого 2022 року, а отже у апелянта була наявна можливість усунути недоліки апеляційної скарги, яка вперше була подана до суду 01 лютого 2022 року.
10. Суд апеляційної інстанції зауважив, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних чи фінансових складнощів у суб`єкта владних повноважень є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від ситуації, яка склалася у державі, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у тому числі, і щодо своєчасного подання апеляційної скарги.
11. Суд урахував, що на території Чернівецької області не відбуваються активні бойові дії, пов`язані з військовою агресією Російської Федерації.
12. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не обґрунтовано, яким саме чином запровадження воєнного стану вплинуло на неспроможність Військової частини НОМЕР_1 своєчасно подати суду докази сплати судового збору при первинному поданні апеляційної скарги, а також те, чому після повернення апеляційної скарги ухвалою від 22 квітня 2022 року повторне звернення до суду апеляційної інстанції мало місце лише зі спливом майже одного місяця.
13. На виконання ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року відповідачем подано до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якому зазначив, що платіжне доручення №2459 проведено банком тільки 31 січня 2022 року та знаходилось у пункті постійної дислокації, яке знаходиться у м. Чернівці.
14. Повідомив, що Військова частина НОМЕР_1 у повному складі знаходилась на полігоні, який розташовано у смт. Старичі, Львівської області, що унеможливило долучення до первинної апеляційної скарги при направленні її до суду цього платіжного доручення. Указав, що апеляційну скаргу було направлено до суду з відділення поштового зв`язку, який знаходиться у іншому населеному пункті (81053, м. Новояворівськ, трекінг 8105301527603).
15. Звертав увагу на те, що у зв`язку із введенням воєнного стану Військова частина НОМЕР_1 у повному складу перемістилась на Широколанівський військовий полігон, який розташований на півдні України, у Миколаївській області, та була залучена до заходів забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
16. Зазначив, що активні бойові дії та залучення усього особового складу до зазначених дій унеможливлювали відправку засобами поштового зв`язку платіжного доручення на адресу суду. Повідомляв, що Військова частина НОМЕР_1 до цього часу залучена до заходів забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з чим судова кореспонденція підписується у зоні бойових дій та відправляється в пункт постійної дислокації м.Чернівці, яка в подальшому відправляється засобами поштового зв`язку до суду.
17. На підтвердження доводів, викладених у клопотанні подав до суду копію витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17 січня 2022 року про відрядження до Міжнародного центру миротворчості та безпеки с. Старичі з 18 січня 2022 року та копію витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18 лютого 2022 року про прибуття до 235 міжвидового центру підготовки військових частин та підрозділів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 18 лютого 2022 року.
18. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року.
19. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначив, що наведені скаржником обставини щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вже були предметом розгляду суду апеляційної інстанції та визнані неповажними.
20. При цьому, суд критично оцінив посилання апелянта на необхідність урахування при вирішенні питання про поновлення пропущених процесуальних строків Рекомендації Ради суддів України від 02 березня 2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оскільки указані спірні правовідносини виникли до видання Радою суддів України указаних Рекомендацій, а строк, установлений для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі закінчився до введення в Україні воєнного стану.
21. Указав, що доводи апелянта на разі не знаходять свого обґрунтованого підтвердження щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження та неможливості своєчасного вчинення певних процесуальних дій, у зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану, оскільки на момент закінчення строку на апеляційне оскарження наведені апелянтом обставини ще не існували.
22. З огляду на викладене дійшов висновку про те, що оскільки будь-яких причин пропуску процесуального строку, окрім тих, які вже були предметом розгляду, відповідачем не зазначено, колегія суддів вважала, що наведені скаржником обставини щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, а заявлене скаржником клопотання про поновлення строку не містить в собі жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість звернення з апеляційною скаргою у межах строку, установленого законом.
ІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
23. Не погоджуючись із такою ухвалою суду апеляційної інстанції Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року, а справу №600/4877/21-а направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
24. У тексті касаційної скарги відповідач зазначає, що платіжне доручення №2459, яке підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги, проведено банком тільки 31 січня 2022 року та знаходилось у пункті постійної дислокації, яке знаходиться у м. Чернівці.
25. Повідомляє, що Військова частина НОМЕР_1 [у січні-лютому 2022 року] у повному складі знаходилась на полігоні, який розташовано у смт. Старичі, Львівської області, що унеможливило долучення до первинної апеляційної скарги при направленні її до суду цього платіжного доручення. Указав, що первинну апеляційну скаргу було направлено до суду з відділення поштового зв`язку, який знаходиться у іншому населеному пункті (81053, м. Новояворівськ, трекінг 8105301527603).
26. Звертає увагу на те, що у зв`язку із введенням воєнного стану Військова частина НОМЕР_1 у повному складу перемістилась на Широколанівський військовий полігон, який розташований на півдні України, у Миколаївській області, та була залучена до заходів забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
27. Зазначає, що активні бойові дії та залучення усього особового складу до зазначених дій унеможливлювали відправку засобами поштового зв`язку платіжного доручення на адресу суду. Повідомляє, що Військова частина НОМЕР_1 до цього часу залучена до заходів забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з чим судова кореспонденція підписується у зоні бойових дій та відправляється в пункт постійної дислокації м.Чернівці, яка в подальшому відправляється засобами поштового зв`язку до суду.
28. На підтвердження доводів касаційної скарги надає до суду копію витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17 січня 2022 року про відрядження до Міжнародного центру миротворчості та безпеки с. Старичі з 18 січня 2022 року та копію витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18 лютого 2022 року про прибуття до 235 міжвидового центру підготовки військових частин та підрозділів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 18 лютого 2022 року.
29. З огляду на викладене вважає, що причини пропуску Військовою частиною НОМЕР_1 строку на апеляційне оскарження є поважними, а отже Сьомий апеляційний адміністративний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, порушив норми процесуального права.
30. Відзиву (заперечень) на касаційну скаргу до Верховного Суду від сторони позивача не надходило, однак в силу частини четвертої статті 338 КАС України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.
ІІІ. Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
31. Касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 надійшла до Верховного Суду 20 липня 2022 року.
32. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 липня 2022 року для розгляду справи №600/4877/21-а визначено колегію суддів у складі головуючого - Жука А.В., суддів Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
33. Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору.
34. Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року у справі №600/4877/21-а.
35. Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року справу №600/4877/21-а призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
IV. Позиція Верховного Суду
36. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, на підставі установлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
37. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
38. За змістом частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
39. Право на апеляційне оскарження визначено положеннями статті 293 КАС України.
40. Частиною першою статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
41. За загальним правилом строк на апеляційне оскарження регламентований статтею 295 КАС України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
42. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
43. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
- на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
- на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
44. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
45. Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
46. За правилом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
47. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
48. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, установлені законом.
49. Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд установив, що згідно платіжного доручення №2459 відповідачем було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі ще 28 січня 2022 року, тобто до подання первинної апеляційної скарги до суду та винесення останнім ухвали про залишення її без руху.
50. Вважав, що доводи апелянта про неможливість надіслання указаного платіжного доручення на адресу апеляційного суду у зв`язку із запровадженням воєнного стану, слід відхилити, оскільки указана обставина мала місце лише з 24 лютого 2022 року, а отже у апелянта була наявна можливість усунути недоліки апеляційної скарги, яка вперше була подана до суду 01 лютого 2022 року.
51. Указував, що відповідачем не обґрунтовано, яким саме чином запровадження воєнного стану вплинуло на неспроможність Військової частини НОМЕР_1 своєчасно подати суду докази сплати судового збору при первинному поданні апеляційної скарги, а також те, чому після повернення апеляційної скарги ухвалою від 22 квітня 2022 року повторне звернення до суду апеляційної інстанції мало місце лише зі спливом майже одного місяця.
52. Окрім того, Сьомий апеляційний адміністративний суд зазначив, що відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від ситуації, яка склалася у державі, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у тому числі, і щодо своєчасного подання апеляційної скарги.
53. Колегія суддів не погоджується із таким висновком апеляційного суду з огляду на таке.
54. Як зазначено вище, за змістом пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
55. Можливість забезпечення права на апеляційний перегляд справи є також однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства (частина третя статті 2 КАС України).
56. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» установлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
57. Відповідно до статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
58. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
59. З огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві національне законодавство має забезпечувати достатній рівень доступу до суду в аспекті права на суд. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права («Bellet v. France», заява №23805/94, § 36).
60. У рішенні від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France» (заява №35787/03) ЄСПЛ звертав увагу на те, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.
61. У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragall Escolano and others v. Spain, заява №38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Pйrez de Rada Cavanilles v. Spain) ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.
62. При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
63. Верховний Суд зауважує, що особливістю ситуації, що розглядається, є те, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений указами Президента України та який діє і на даний час.
64. За змістом статті першої Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
65. Пунктом 2 Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
66. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.
67. Отже, Військова частина НОМЕР_1 входить до структури Збройних Сил України і в умовах воєнного стану в України задіяна до здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, які продовжує виконувати дотепер. 
68. З наведеного можна дійти висновку про те, що пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції зумовлений існуванням об`єктивних причин (перебування на полігоні у с. Старичі Львівської області, довготривала процедура оплати судового збору за вперше поданою апеляційною скаргою, запровадження воєнного стану, перебування на Широколанівському військовому полігоні у Миколаївській області), що унеможливлювали дотримання апелянтом процесуального строку на оскарження рішення суду першої інстанції.
69. Водночас, відповідач продемонстрував суду добросовісну поведінку щодо оскарження рішення суду першої інстанції у найкоротший строк, що є належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на апеляційне оскарження.
70. Так, суд апеляційної інстанції задля забезпечення учаснику справи доступу до правосуддя повинен був урахувати особливий статус апелянта та специфіку завдань, які наявні перед особовим складом Військової частини НОМЕР_1 , зокрема залучення до заходів, направлених на забезпечення оборони держави.
71. Однак, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача, суд апеляційної інстанції не урахував означених вище обставин, залишив поза увагою надані відповідачем докази [копію витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17 січня 2022 року про відрядження до Міжнародного центру миротворчості та безпеки с. Старичі з 18 січня 2022 року (а.с.74 зворотній бік) копію витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18 лютого 2022 року про прибуття до 235 міжвидового центру підготовки військових частин та підрозділів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 18 лютого 2022 року (а.с.75)], що призвело до передчасного висновку про неповажність причин пропуску такого строку та, відповідно, постановлення оскаржуваної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
72. З огляду на викладене Суд дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як така що постановлена внаслідок надмірного формалізму.
73. Частиною першою статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали судом першої інстанції та (або) суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
74. Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
V. Висновок щодо розподілу судових витрат
75. З огляду на результат касаційного розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.
2. Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року у цій справі скасувати, а справу №600/4877/21-а направити для продовження розгляду до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

..................................

..................................

..................................
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду