ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2023 року                                                    м. Дніпро         Справа №  904/5040/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)       
суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.
при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Ніколенко М.О.) від  15.03.2023р. у справі № 904/5040/22

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт", м. Київ
до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг
про стягнення пені у розмірі 351 361,64 грн., 3% річних у розмірі 40 335,76 грн., інфляційної складової у розмірі 421 901,98 грн.
за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт", м. Київ
про стягнення штрафу у розмірі 985 000 грн., -       

                                                       ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2023р. у справі № 904/5040/22: 
- відмовлено у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт" до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"  про стягнення пені у розмірі 351 361,64 грн., 3% річних у розмірі 40 335,76 грн., інфляційної складової у розмірі 421 901,98 грн.;
- витрати зі сплати судового збору за подання первісного позову покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт";
-  відмовлено у задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт" про стягнення штрафу у розмірі 985 000 грн.;
- витрати зі сплати судового збору за подання зустрічного позову покладено на Акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат".                      
Частково не погодившись з вказаним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт", в якій посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, недоведення обставин, які суд визнав встановленими та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2023р. у справі № 904/5040/22 в частині відмови у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт" до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"  про стягнення пені у розмірі 351 361,64 грн., 3% річних у розмірі 40 335,76 грн., інфляційної складової у розмірі 421 901,98 грн. та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:
- між сторонами не здійснювався залік зустрічних однорідних вимог, оскільки позивачем не було підписано акту про погашення взаємної заборгованості, а відповідач з заявою про залік зустрічних вимог до позивача не звертався. Відсутність заліку зустрічних однорідних вимог між сторонами підтверджується змістом мирової угоди сторін, затвердженої ухвалою господарського суду у справі № 904/3381/22;
- позивачем доведено факт порушення відповідачем строку оплати товару та неможливість надання позивачем банку документів для розкриття акредитиву, тому згідно з умовами договору та ст. 625 ЦК України у відповідача виникли зобов`язання зі сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат внаслідок прострочки оплати товару;
- сторонами не припинялося зобов`язань відповідача з оплати поставленого позивачем товару, а умови, підписаної сторонами угоди від 01.11.2022 стосувалися зобов`язань, які вже виконані сторонами. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від  15.03.2023р. у справі № 904/5040/22, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 27.06.2023р.  
В судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 27.06.2023р. по 18.07.2023р. 
Представник апелянта у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити. 
Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу позивача безпідставною, посилаючись при цьому на відсутність порушень зі сторони відповідача умов договору щодо оплати поставленого позивачем товару, оскільки для отримання оплати позивач мав звернутися до банку з документами для розкриття акредитиву та не здійснив цього у зв`язку із простроченням постачання товару. 
Також, відповідач вказує, що сторони в угоді від 01.11.2022 врегулювали усі питання щодо виконання, укладеного між ними договору, в т.ч. і щодо відсутності претензій один до одного, пов`язаних з його виконанням, тому у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, а між сторонами відсутній предмет спору.  
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,   судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт" (надалі - постачальник) та Акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 558 від 05.05.2021 (надалі - договір).
Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець – прийняти й оплатити товар, у порядку й на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до умов пункту 1.2. договору, найменування, кількість, комплектність товару узгоджується сторонами у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору.
Згідно з п. 3.2 договору, товар за даним договором поставляється у строки, зазначені в специфікаціях до даного договору.
Пунктом 4.1 договору визначено, що ціна за одиницю товару встановлюється сторонами у специфікаціях.
На виконання умов договору, між сторонами було підписано специфікацію № 1 від 05.05.2021, у якій погоджено найменування, кількість (5 одиниць), комплектність, ціну (1   970   000 грн. з ПДВ за одиницю), строк поставки товару тощо.
Пунктом 4 специфікації, в редакції протоколу розбіжностей від 24.05.2021р., визначено строк поставки товару: протягом 2021 - 2022 року, з моменту відкриття акредитиву та отримання повідомлення про його відкриття, за наступним графіком: 1 одиниця – 60 к.д.; 2 одиниця – 120 к.д.; 3 одиниця – 180 к.д.; 4 одиниця – 210 к.д.; 5 одиниця – 240 к.д., з правом дострокової поставки.
Листом від 04.06.2021 № 387-30 постачальник повідомив покупця про готовність приступити до виготовлення електровозів згідно специфікації № 1 до договору.
Покупцем, в свою чергу, 30.06.2021 в обслуговуючому банку був відкритий акредитив № КНОІ296304041 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт". 
З урахуванням п. 4 специфікації, постачальник мав поставити покупцю товар у такі терміни: 1 одиниця – до 30.08.2021 включно; 2 одиниця – до 28.10.2021 включно; 3 одиниця – до 28.12.2021 включно; 4 одиниця – до 26.01.2022 включно; 5 одиниця – до 25.02.2022 включно.
Проте, постачальник порушив свої зобов`язання у частині дотримання строків поставки товару. 
Так, 1 одиницю було поставлено 10.09.2021, 2 одиницю – 23.12.2021, 3 одиницю – 24.02.2022, що підтверджується видатковими накладними № 20 від 10.09.2021, № 32 від 23.12.2021, № 5 від 24.02.2022. Четверту та п`яту одиниці товару постачальником поставлено не було.
Згідно з п. 4.4 договору, оплата здійснюється в порядку й у строки, передбачені специфікаціями до даного договору.
У пункті 5 специфікації встановлено порядок оплати товару: відкриття безвідкличного, покритого, поповнюваного акредитиву на користь постачальника на суму вартості узгодженої партії товару.
Відповідно до п. 5.2 специфікації, акредитив відкривається протягом 10 календарних днів з дня отримання покупцем повідомлення постачальника про готовність приступити до виробництва товару, або про готовність товару до постачання. Термін дії акредитиву 260 календарних днів. Поповнення акредитиву відбувається для 1-3 одиниць товару – кожні 50 календарних днів, для 4-5 одиниць – кожні 20 календарних днів з моменту попереднього поповнення, на суму вартості одиниці товару.
З урахуванням вказаного пункту специфікації, строк дії акредитиву № КНОІ296304041 з 30.06.2021 по 16.03.2022.
Пунктом 5.3. специфікації № 1 встановлено, що акредитив розкривається у відповідності до цієї специфікації та виконується без акцепту проти таких документів:
80% суми акредитиву розкривається проти: рахунку-фактури на товар, виписаної постачальником; сертифікату якості підприємства виробника; акту приймання-передачі по якості та кількості, підписаного уповноваженими представниками сторін;
20% суми акредитиву розкривається проти: рахунку-фактури на товар, виписаної постачальником; сертифікату якості підприємства виробника; акту приймання-передачі по якості та кількості, підписаного уповноваженими представниками сторін; довідки ПАТ «Кривбасзалізрудком» про реєстрацію постачальником податкової накладної.
Термін подання документів – протягом 10 календарних днів з дати поставки та підписання акту приймання-передачі по якості та кількості, але в будь якому разі протягом терміну дії акредитива. 
1 та 2 одиниці товару поставленого постачальником були погашені наявним акредитивом. Поставка покупцю 3-ої одиниці товару залишилася неоплаченою через не подання постачальником банку документів необхідних для розкриття акредитиву та спливом  16.03.2022 строку дії акредитиву № КНОІ296304041.
Внаслідок неоплати 3-ої одиниці товару Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про стягнення вартості товару, поставленого за видатковою накладною № 5 від 24.02.2022, в розмірі 1 970   000 грн. (справа № 904/3381/22).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської від 02.11.2022 у справі № 904/3381/22 затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Концептфорт" та Акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат".
За умовами цієї мирової угоди сторони дійшли згоди визначити суму грошового зобов`язання покупця перед постачальником з оплати електровозу шахтного К14У-750 У5, поставленого по договору № 558 від 05.05.2021 за видатковою накладною № 5 від 24.02.2022, у розмірі 1 970 000,00 грн. з ПДВ, а також визначили дату виникнення у покупця зобов`язання з оплати, протягом 10 календарних днів з дати поставки - 07.03.2022.
Сторони домовились, що покупець на умовах пункту 3 даної мирової угоди сплачує постачальнику лише частину визначеної в п. 1 даної мирової угоди суми грошового зобов`язання, в розмірі 1 610 000,00грн., а постачальник відмовляється від вимог про сплату залишку суми боргу (грошового зобов`язання) в розмірі 360 000,00грн.
Платіжними інструкціями № 19441_В90А від 09.11.2022 на суму 1   299   820 грн., № 19724 від 18.11.2022 на суму 310   180 грн. та № 167 від 27.12.2022 на суму 12   204 грн. покупцем було виконано умови мирової угоди щодо сплати постачальнику заборгованості за поставлений товар.
Також, з метою врегулювання зобов`язань сторін за договором відповідач надіслав позивачу лист від 06.09.2022р. за № 3337/53-14, згідно з яким просив підписати згоду про залік зустрічних однорідних вимог по договору на суму 1 970 000,00, а саме боргу віповідача з оплати поставленого 24.02.2022р. товару та застосованих відповідачем до позивача штрафних санкцій за прострочку поставки товару по договору. 
Втім, позивачем відповідний акт про погашення взаємної заборгованості не підписано, а сторонами залік зустрічних однорідних вимог не проведено, що зокрема підтверджується змістом мирової угоди сторін, затвердженої ухвалою Господарського суду Дніпропетровської від 02.11.2022 у справі № 904/3381/22.
Разом з цим, 01.11.2022 між сторонами було підписано угоду, відповідно до умов якої:
- сторони домовились визнати належним виконання постачальником зобов`язань згідно Специфікації № 1 від 05.05.2021 до договору поставки № 558 від 05.05.2021 здійснити поставку товару: електровоз шахтний контактний 14КА к.750 ТУ У 35.2-25103132-007:2006 (електровоз К14У-750 У5), код УКТ ЗЕД 8601 у кількості трьох штук, за видатковими накладними № 20 від 10.09.2021, № 32 від 23.12.2021, № 5 від 24.02.2022 (п. 1);
- сторони, в порядку ст. 604 ЦК України, домовились припинити зобов`язання постачальника згідно Специфікації № 1 від 05.05.2021 до договору поставки № 558 від 05.05.2021 здійснити поставку товару: електровоз шахтний контактний 14КА к.750 ТУ У 35.2-25103132-007:2006 (електровоз К14У-750 У5), код УКТ ЗЕД 8601 у кількості двох штук (п. 2);
- сторони підтвердили відсутність претензій один до одної щодо обсягів та строків виконання сторонами своїх зобов`язань за специфікаціями № 1 від 05.05.2021, № 2 від 05.05.2021, № 3 від 18.05.2021, № 4 від 16.08.2021 до договору поставки № 558 від 05.05.2021 (п. 3).
Таким чином, виходячи з сукупності умов угоди від 01.11.2022 та мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Дніпропетровської від 02.11.2022 у справі № 904/3381/22, слід дійти висновку, що сторони повністю врегулювали свої правовідносини за договором, а саме щодо розміру та строків сплати заборгованості за поставлений товар, припинення зобов`язань щодо подальшого виконання сторонами договору, відсутності претензій щодо обсягів та строків виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
За ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 604 ЦК України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. 
Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до   статті 6 цього Кодексу   сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших   актів цивільного законодавства,   звичаїв   ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача  пені у розмірі 351 361,64 грн., 3% річних у розмірі 40 335,76 грн. та інфляційної складової у розмірі 421 901,98 грн., нарахованих за порушення строків оплати 3-ої одиниці товару, поставленої за договором, за період з 07.03.2022р. по 02.11.2022р., адже це суперечить домовленностям сторін щодо припинення їх зобов`язань за договором та відсутності претензій, пов`язаних з його виконанням. 
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що умови, підписаної сторонами угоди від 01.11.2022 стосувалися зобов`язань, які вже виконані сторонами, адже вказана угода таких умов не містить. 
Натомість, згідно з п. 3 угоди від 01.11.2022 сторони підтвердили відсутність претензій один до одної щодо обсягів та строків виконання сторонами своїх зобов`язань за специфікаціями № 1 від 05.05.2021, що свідчить про відсутність підстав для застосування штрафних санкцій, нарахування річних та інфляційних втрат за прострочку відповідачем оплати, поставленого позивачем 24.02.2022р. товару.
Крім цього, колегія суддів враховує, що умовами договору та специфікації № 1 було передбачено оплату товару шляхом відкриття акредитиву, розкриття якого було обумовлено строком дії акредитиву та поданням постачальником необхідних документів, чого останнім здійснено не було. 
Тобто умовами договору та специфікації № 1 не було встановлено обов`язку покупця здійснити оплату, поставленого товару, шляхом перерахування грошових коштів зі свого рахунку на рахунок постачальника та не було встановлено строку такої оплати.
Дата виникнення у покупця зобов`язання з оплати товару, а саме протягом 10 календарних днів з дати поставки - 07.03.2022, була встановлена сторонами у мировій угоді, яка була затверджена ухвалою Господарського суду Дніпропетровської у справі № 904/3381/22 лише 02.11.2022, тобто фактично у період нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат, відповідачем не було допущено порушення умов договору щодо строку оплати товару, що згідно з ст.ст. 549, 625 ЦК України виключає застосування до нього штрафних санкцій, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму поставленого, але неоплаченого товару.
До того-ж, сторонами у п. 7.6. договору не було встановлено, як такого розміру (відсотку) пені за порушення строків розрахунків за договором, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 549 ЦК України та ч. 6 ст. 231 ГК України.  
Апеляційний суд також враховує, що згідно з умовами договору та специфікації № 1, поставка покупцю 3-ої одиниці товару мала бути виконана постачальником до 28.12.2021 включно, втім фактично здійснена 24.02.2022, що враховуючи початок збройної агресії рф проти України в цей день, та обставини даної справи, і зумовило неможливість належного прийняття товару по якості та кількості, а також неможливість розкриття акредитиву. 
Отже, спір у даній справі виник внаслідок неналежного виконання саме позивачем своїх зобов`язань за договором. 
За таких обставин, покладення на відповідача відповідальності у вигляді сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат, без застосування до позивача відповідальності за порушення строків постачання товару, що і передбачено угодою сторін від 01.11.2022, не відповідало б таким загальним засадам цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, встановленим ст.ст. 3, 509 ЦК України, а також таким засадам господарського судочинства, як верховенство права, рівність перед законом і судом, пропорційність, встановленим ст.ст. 2, 7, 11, 15 ГПК України.   
З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2023р. у справі № 904/5040/22 відсутні. 
Згідно зі ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 18 305,99 грн. слід покласти на апелянта.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287    Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -                              

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2023р. у справі № 904/5040/22 – залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2023р. у справі № 904/5040/22  – залишити без змін. 
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Концептфорт".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.  

Повна постанова складена та підписана 24.07.2023 року.

Головуючий суддя                                                                                             А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                                      В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                                                    Л.А. Коваль