У Х В А Л А
13 липня 2023 року
м. Київ
справа №146/1638/17
провадження №51-3494ск23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 01 листопада 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 червня 2022 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 01 листопада 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , судові рішення щодо якого не оскаржуються.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 червня 2022 року вищевказаний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 змінено.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, засуджена оскаржила їх у касаційному порядку.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 червня 2023 року касаційну скаргу засудженої було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. 
У межах наданого строку засуджена повторно звернулася до суду з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Касаційного кримінального суду, не усунула.
Зокрема, у повторно поданій скарзі засудженої так і не міститься конкретних аргументів про те, в чому саме полягає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої з урахуванням положень статей 412-414 КПК.
Крім того, Касаційний кримінальний суд в ухвалі від 12 червня 2023 року звертав увагу засудженої на те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Натомість, засуджена знову посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Засуджена у повторно поданій касаційній скарзі не наводить жодних доводів щодо незаконності ухвали апеляційного суду від 10 червня 2023 року, не зазначає, яких саме порушень допустився апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги її захисника та в чому саме полягали ці порушення, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення. Крім того, доводи касаційної скарги засудженої за змістом аналогічні доводам, які були викладені в апеляційній скарзі її захисника та на які апеляційний суд у своїй ухвалі дав відповідь.
Разом з тим, засуджена в касаційній скарзі формально посилається на порушення апеляційним судом вимог ч. 3 ст. 404 КПК, проте не зазначає в задоволенні яких клопотань сторони захисту суд апеляційної інстанції відмовив та які докази ним не були досліджені.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженій на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 01 листопада 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 червня 2022 року, а також додані до неї матеріали, повернути особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3