Номер провадження: 22-ц/813/3646/23 
Справа № 522/18482/21
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                Сегеди С.М.,
суддів:                Громіка Р.Д.,
                       Драгомерецького М.М.,
               за участю:
               секретаря                Хухрова С.В.,
               представника ОСОБА_1 – адвоката Тищенка С.Ю., 
        
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича  на рішення  Приморського районного суду м.Одеси від 02  серпня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Свяченої Ю.Б., у цивільній справі  за позовом  ОСОБА_1 до   ОСОБА_2 , за участю третьої особи без  самостійних вимог  на предмет спору: Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації  Одеської міської  ради, про  визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на дитину, 
                                                  встановив:              
       
27.09.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. 
В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина – ОСОБА_3 . 
Позивач з відповідачем на момент народження спільної дитини, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, проте з серпня місяця 2021 року фактичне проживання та ведення спільного господарства між сторонами припинено. Позивач просила визначити місце проживання спільного з відповідачем сина ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 , так як вона має усі необхідні умови для проживання сина, до того ж відповідач у зв`язку з займаною ним посадою капітана в компанії «Hartmann» тривалий час фактично відсутній в країні, та не зможе приділяти достатньо часу на виховання сина. Окрім того, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 грн. щомісячно з подальшою індексацією грошової суми до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , задля забезпечення гармонійного та достатнього розвитку дитини ОСОБА_3 , та зважаючи що матеріальне становище відповідача, яке дозволяє сплачувати встановлену позивачем суму, адже за словами позивачки, заробітна плата відповідача ОСОБА_2 становить 150 000,00 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.08.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково (т.1, а.с.117-119). 
Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 6000,00 грн. щомісячно починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду, а саме з 27.09.2021 року до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
При виконанні рішення суду також враховано, що відповідачем ОСОБА_2 сплачено позивачці ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 17 000,00 грн.  відповідно до:
-квитанції № 0262 від 29 листопада 2021 року у розмірі 5000,00 грн. за листопад місяць 2021 року;
-квитанції № 0031 від 27 грудня 2021 року у розмірі 6000,00 грн. за грудень місяць 2021 року;
-квитанції № 0014 від 10 січня 2022 року та квитанції № 0089 від 24 січня 2022 року на загальну суму 6000,00 грн. за січень місяць 2022 року.
які зарахувати, як сплату частини аліментів.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 992,40 грн. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Тищенко С.Ю. ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.08.2022 року, в частині визначення розміру аліментів, ухвалення в цій частині нового рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 15 000,00 грн. щомісячно, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.
Судове рішення, в частині визначення місця проживання малолітньої дитини, в апеляційному порядку не оскаржується.

       Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, за участю представника заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 – адвоката Тищенка С.Ю., колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засіання (т.2, а.с. 8-12), у тому числі відповідач ОСОБА_2 – через свого представника адвоката Тарасенко В.С. т.1, а.с. 37-39), а також представник органу опіки і піклування Суворовської районної державної адміністрації, однак до суду не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, за виключенням представника  ОСОБА_1 – адвоката Тищенка С.Ю.

Колегія суддів також зазначає, що у відповідності до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції більше ніж пів року (т.1, а.с. 139), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанціїза участю представника представника  ОСОБА_1 – адвоката Тищенка С.Ю., у відсутність інших учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав. 

Звертаючись до суду з позовом, в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, на утримання їх малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивачка обґрунтовувала свої позовні вимоги матеріальним становищем відповідача, яке дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 15000 грн. щомісячно.
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, представник відповідача зазначала, що матеріалами справи не встановлено, що заробітна плата відповідача в місяць становить 150 000,00 грн., а тому він взмозі сплачувати аліменти на утримання їх сина в розмірі 4 000 грн. щомісячно.
Проте жодної довідки про доходи відповідача ОСОБА_2 його представник до суду не надала.
З підстав викладеного, а також враховуючи, що за останні два місяці відповідач ОСОБА_2 добровільно перераховував аліменти позивачці на отримання їх малолітнього сина, суд встановив розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на користь позивачки, на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 6000 грн. на місяць, до досягнення дитиною повноліття.
При цьому суд обгрунтовано зазначив, що за змістом ч. ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом абз. 1 ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Також слід зазначити, що судом першої інстанції було вжито відповідні міри задля встановлення дійсної заробітної плати відповідача, та ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2022 року витребувано з ТОВ «Е-КРЮІНГ» відомості та інформацію про посаду, працевлаштування, а також про доходи та заробітну плату (аналогічній посаді, базову ставку, тощо) ОСОБА_2 . Проте, до суду повернувся конверт з копією ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2022 року, направлений директору ТОВ «Е-КРЮІНГ» на адресу вказану позивачем: АДРЕСА_1 , з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Тобто, судом першої інстанції не було враховано, що відповідач у справі працює на судах закордонного плавання і має дохід в місяць значно більший, ніж вказала позивачка у своєму позові.
Всі ці обставини встановлювались судом апеляційної інстанції, який за клопотанням заявника апеляційної скарги 27.02.2023 року виніс ухвалу про витребування у справі доків, які б свідчили про щомісячні доходи відповідача ОСОБА_2 та перебування його за кордоном України (т.1, а.с.151-152).
Із витребуваної інформації вбачається, що в період з 27.08.2018 року по 11.06.2021 року відповідач ОСОБА_2 перебував за межами України в загальній кількості протягом 17 місяців (т.1, а.с.167). Останній його виїзд за межі України відбувся 11.11.2021 року в напрямку Варшави, і більше даних про його повернення до України матеріали справи не містять.

Таким чином, та обставина, що місячний дохід відповідача ОСОБА_2 складає 262 974 грн. (т.2, а.с. 2-4), не спростований ні відповідачем ОСОБА_2 , ні його адвокатом Тарасенко В.С., у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу позовних вимог, заперечень проти судового рішення та доводів апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити і прийняти постанову, якою рішення  Приморського районного суду м.Одеси від 02  серпня 2022 року, в частині визначення розміру аліментів, збільшити з розміру 6 000,00 грн. до 15 000 грн.

Крім того, розподіляючи судові витрати між сторонами судом не було враховано, що за подання позовних вимог позивачкою ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за вимоги щодо визначення місця проживання дитини, у сумі 908 грн. (а.с.6), половина із яких оскаржуваним судовим рішенням обгрунтовано повернуто ОСОБА_1 .
У зв`язку з цим, на користь позивачки ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в розмірі 454 грн., а тому в абзаці п`ятому слова та цифри: «…судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок» слід замінити словами та цифрами наступного змісту: «…судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок)».
Крім того, у зв`язку з тим, що оскаржуваним судовим рішенням взагалі не стягнуто судовий збір з ОСОБА_2 за позовні вимоги про стягнення аліментів, резолютивну частину рішення слід доповнити словами про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.
В решті рішення  Приморського районного суду м.Одеси від 02  серпня 2022 року слід залишити без змін.
Крім того, у відповідності до вимог, передбачених ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1488,60 грн. на користь держави, в особі Одеського апеляційного суду, враховуючи також те, що в суді апеляційної інстанції повністю задоволена апеляційна скарга її заявника.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
                                 постановив:        

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича задовольнити.

Прийняти постанову, якою рішення  Приморського районного суду м.Одеси від 02  серпня 2022 року, в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду, а саме з 27.09.2021 року до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , збільшити з розміру 6 000,00 грн. (шість тисяч гривень) до 15 000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень).

В абзаці п`ятому слова та цифри: «…судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок» замінити словами та цифрами наступного змісту: «…судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок)».

Резолютивну частину рішення доповнити словами та цифрами наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

В решті рішення  Приморського районного суду м.Одеси від 02  серпня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1488,60 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривень 60 копійок) на користь держави, в особі Одеського апеляційного суду, за наступними реквізитами:

Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Малиновськ. р-н/22030101 
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37607526
Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.) 
Код банку отримувача (МФО) - 899998 
Рахунок отримувача - UA428999980313161206080015757 
Код класифікації доходів бюджету – 22030101
Призначенні платежу: судовий збір за апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 10.07.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду:        С.М. Сегеда

       Р.Д. Громік

       М.М.Драгомерецький