ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

25 серпня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/4743/22
Головуючий у першій інстанції – Карапута Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/941/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Мамонової О.Є.,
суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В., 

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідач: Комунальне підприємство «Чернігівводоканал»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2023 року (проголошено о 09:53, повний текст рішення складено 05.05.2023) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про розірвання договору та за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про визнання дій неправомірними, скасування боргу,-

                                             В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради (далі по тексту – КП «Чернігівводоканал»), в якому просив розірвати договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 23.03.2021, укладений між ним та відповідачем.
Позов обґрунтовував тим, що з 2011 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
23.03.2021 ним укладено з відповідачем договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вказаною адресою.
08.09.2022 він звернувся до КП «Чернігівводоканал» з письмовою вимогою про розірвання договору від 23.03.2021. У відповіді на його вимогу відповідач зазначив, що для розірвання договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення йому необхідно надати акт про здійснення технічного відключення від централізованої мережі водопостачання. 
Зазначав, що за положеннями пункту 13 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено отримання споживачем актів про здійснення технічного відключення від централізованої мережі водопостачання, а вимагається тільки попередження та надання допуску виконавцю послуг для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. 
Уважав, що він виконав усі необхідні умови, попередивши відповідача про намір розірвати договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 23.03.2021. 

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Чернігівводоканал», в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування оплати за послугу з абонентського обслуговування за адресою АДРЕСА_1 споживачу ОСОБА_1 та скасувати борг щодо оплати за послугу з абонентського обслуговування.
Позов обґрунтовував тим, що у серпні 2022 року він повідомив відповідача про те, що має статус внутрішньо переміщеної особи, за адресою реєстрації не проживає, а отже, й не користується комунальними послугами, що надаються КП «Чернігівводоканал». 
Однак, не зважаючи на це, відповідач продовжує нараховувати йому плату за абонентське обслуговування навіть з урахуванням відсутності укладених з між сторонами будь-яких договорів на надання таких послуг з визначенням суми за її надання.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2022 року цивільні справи за позовом ОСОБА_1 до КП «Чернігівводоканал» про розірвання договору та позовом ОСОБА_1 до КП «Чернігівводоканал» про визнання дій неправомірними, скасування боргу об`єднано в одне провадження.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2022 року справу передано для розгляду до Деснянського районного суду м. Чернігова за територіальною підсудністю.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Чернігівводоканал» про розірвання договору – відмовлено.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Чернігівводоканал» про визнання дій неправомірними та скасування боргу - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.
Заявник вважає помилковим висновок суду про те, що оспорюваний ним договір від 23.03.2021 втратив чинність 01.07.2022 після опублікування на офіційному веб-сайті індивідуального типового публічного договору приєднання з огляду на те, що він не підписував заяву-приєднання і не сплачував послуги за новим договором. 
Наголошує, що між сторонами діє договір від 23.03.2021, оскільки його умовами  передбачено, що він укладається строком на один рік і якщо за місяць до закінчення строку договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від нього, договір вважається продовженим на один рік.  
Зазначає, що у договорі від 23.03.2021 відсутня плата за абонентське обслуговування, а договір приєднання почав діяти 01.07.2022. Тобто, за будь-якої умови, за період з 01.01.2022 по 01.07.2022 відповідач не мав підстав для нарахування позивачу плати за абонентське обслуговування.
Уважає, що посилання суду на наказ по КП «Чернігівводоканал» від 22.12.2021 № 266 про введення плати за абонентське обслуговування  не має відношення до споживача і є обов`язковим до виконання виключно працівниками підприємства.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Чернігівводоканал» просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та ухвалення з дотриманням норм процесуального та матеріального права.
Відповідач уважає правильним висновок суду в частині відмови у задоволенні вимог про розірвання договору, оскільки договір від 23.03.2021 втратив чинність з дня набуття чинності публічним типовим індивідуальним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення в силу п. 3 Розділу VI Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Наголошує, що відповідно до п. 39 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1 про розірвання договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 23.03.2021, районний суд виходив з того, що оспорюваний договір втратив чинність 01.07.2022 з моменту набрання чинності публічним типовим індивідуальним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення.  
З таким висновком районного суду погоджується колегія суддів, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.
Відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та скасування боргу, суд першої інстанції мотивував тим, що плата за абонентське обслуговування є складовою плати за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, її нарахування позивачу проведено на підставі норм діючого законодавства.
Однак такий висновок суду частково відповідає обставинам справи.

Судом встановлено, що 23.03.2021 КП «Чернігівводоканал» (виконавець) уклало з ОСОБА_1 (споживач) договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 5-9).
Пунктом 1 зазначеного договору визначено, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується сплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором.
Виконавець забезпечує якість питної води відповідно до вимог державних санітарних норм і правил з тиском питної води відповідно до параметрів, встановлених державними будівельними нормами, з межі централізованих інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку (п. 2).
Відповідно до пункту 6 договору тарифи на послуги встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону та становлять:
- на послугу з централізованого водопостачання – 14,016 грн за 1 куб.м;
- на послугу з централізованого водовідведення – 14,076 грн за 1 куб.м. 
  У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну тарифів на послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам із зазначенням рішення відповідних органів.
Плата за послуги складається з:
1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства;
2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 7 договору).
У п. 7 договору не визначений розмір плати за абонентське обслуговування.
Згідно п. 58 договір укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на один рік.  
Внесення змін до договору здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, якщо інше не передбачене договором (п. 59).
Договір може бути розірваний споживачем за умови попередження про це виконавця не менше як за два місяці до дати розірвання договору та допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання послуг (п. 60). 
02.09.2022 на звернення ОСОБА_2 від 17.08.2022 КП «Чернігівводоканал» повідомило, що з 01.01.2022 для споживачів послуг КП «Чернігівводоканал» введено плату за абонентське обслуговування, розмір якої на місяць по особовому рахунку позивача становить: з централізованого водопостачання 16,488 грн, з централізованого водовідведення 7,836 грн. Позивача проінформовано, що на веб-сайті підприємства у вільному доступі та у спосіб, що забезпечує ознайомлення зі змістом, розміщено Публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення для споживачів.  Додатком до відповіді позивачу надано договір від 23.03.2021 (а. с. 10-11).
08.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про розірвання договору, укладеного 23.03.2022 між ним та КП «Чернігівводоканал», та просив повідомити його про підстави нарахування абонентської плати  (а. с. 12).
23.09.2022 позивачу надана відповідь КП «Чернігівводоканал» про те, що 22.12.2021 на веб-сайті підприємства розміщено інформацію щодо введення з 01.01.2022 для споживачів послуг КП «Чернігівводаканал» плати за абонентське обслуговування. Для розірвання договору від 23.03.2021 позивачу необхідно надати до КП «Чернігівводоканал» акт про здійснення технічного відключення від централізованої мережі водопостачання (а. с. 13).
18.10.2022 на звернення позивача ТОВ «Своя Оселя» повідомило, що Товариство надає послугу з управління багатоквартирним будинком відповідно до договору з управління багатоквартирним будинком № 1 від 10.07.2020, який не передбачає відключення (підключення) споживачів до мереж водопостачання та, відповідно, складання акту (а.с. 14).
За період з січня 2022 року по грудень 2023 року за споживачем ОСОБА_1 , ОР № 254366, обліковується перед КП «Чернігівводоканал» заборгованість зі сплати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а саме за абонентське обслуговування, у сумі 243,30 грн  (а. с. 113).
ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни (а. с. 15).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства  є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.
Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.
Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Із статті 6 Конвенції вбачається, що доступ до правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому ефективним слід розуміти спосіб, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Встановлено, що КП «Чернігівводоканал» відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг із централізованого водопостачання та водовідведення.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово- комунальних послуг між виконавцем та споживачами комунальних послуг регулюються Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про житлово – комунальні послуги»,  Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» та іншими діючими нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (Закон № 2189-VIII) надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.  
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). 
Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону.
Відповідно до ч. 4 статті 13 Закону № 2189-VIII з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.
Частиною 5 вказаної статті передбачено, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:
плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;
плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу три пункту 3 Розділу VI Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.
У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
Форма Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, який є публічним, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690».
31.05.2022 на офіційному веб-сайті КП «Чернігівводоканал» опубліковано публічну пропозицію (оферту) про укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, що є публічним договором приєднання, який вступив в дію 01.07.2022.
Таким чином, договірні відносини між КП «Чернігівводоканал» та позивачем врегульовані Типовим індивідуальним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, який є публічним договором приєднання та опублікований на офіційному веб-сайті КП «Чернігівводоканал», відповідно до норм ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 633, 634 Цивільного кодексу України.
Відповідно до п. 52 Типового договору, цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Таким чином, районний суд дійшов вірного висновку, про те, що звернення ОСОБА_1 з вимогою  розірвати  договір  з  індивідуальним  споживачем  про  надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого  водовідведення  (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), укладеного 23.03.2021, є безпідставним, оскільки, вказаний договір втратив свою чинність 01.07.2022 з моменту набрання чинності публічним типовим індивідуальним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення.
З огляду на правову природу публічного договору приєднання, є хибним посилання позивача на те, що між сторонами діє договір від 23.03.2021, оскільки він не підписував заяву-приєднання і не сплачував послуги за новим договором. 
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договору від 23.03.2021 відповідає вимогам закону, а апеляційна скарга не містить підстав для його скасування, в цій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування оплати за послугу з абонентського обслуговування за адресою АДРЕСА_1 та скасування боргу щодо оплати за послугу з абонентського обслуговування,  апеляційний суд виходить з наступного.
За змістом ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
22.12.2021 на веб-сайті Підприємства розміщена інформація щодо введення з 01.01.2022 для споживачів послуг КП «Чернігівводоканал» плати за абонентське обслуговування.
Плата за абонентське обслуговування затверджена Наказом по підприємству від 22.12.2021 № 266 та визначається (розраховується) виконавцем комунальних послуг у розрахунку на 1 особовий рахунок (незалежно від кількості приладів обліку, обсягів споживання чи кількості зареєстрованих/фактичних користувачів послугою). 
До складу плати за абонентське обслуговування входять:
- витрати на оплату праці працівників служби по роботі з клієнтами;
- витрати на збір та опрацювання даних щодо обсягів водопостачання та водовідведення;
- плата банкам за збір платежів;
- витрати на обслуговування, ремонт та повірку вузлів комерційного обліку (загальнобудинкових приладів обліку холодної води).
Плата за абонентське обслуговування (незалежно від обсягів водоспоживання) по договору/особовому рахунку на місяць:
- для  споживачів, у будівлях  яких  встановлений  вузол комерційного обліку – 24,324 грн з ПДВ (у т.ч. з централізованого водопостачання 16,488 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 7,836 грн з ПДВ);
- для  споживачів, у будівлях  яких  не встановлений  вузол комерційного обліку – 15,672 грн з ПДВ (у т.ч. з централізованого водопостачання 7,836 грн з ПДВ,  з централізованого водовідведення 7,836 грн з ПДВ).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 № 2189-УІІІ, п/п 8 п. 35 Договору, споживач зобов`язаний оплачувати за надані послуги у строки, встановлені договором або законом.
Як зазначалось вище, пунктом 7 Договору, укладеного між позивачем і відповідачем 23.03.2021, передбачено плату за абонентське обслуговування, проте, розмір такої плати сторонами визначений не був (а. с. 6).
Типовим індивідуальним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що набрав чинності 01.07.2022, який діяв між сторонами на час спірних правовідносин, зокрема, пунктом 29, передбачено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розмірів затверджених уповноваженим органом тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку;
- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або веб-сайті виконавця.  
Отже враховуючи, що між сторонами склалися договірні відносини і зазначеним договором обумовлено порядок і розмір плати за абонентське обслуговування, апеляційний суд уважає, що позивач повинен її вносити з дня набрання типовим індивідуальним договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 31.05.2022  законної сили, тобто з 01.07.2022.
Відтак КП «Чернігівводоканал» здійснювало нарахування ОСОБА_1 плати за абонентське обслуговування за період з 01.01.2022 по 01.07.2022 безпідставно.
Не є слушними посилання  заявника на те, що наказ по КП «Чернігівводоканал» від 22.12.2021 № 266 про введення плати за абонентське обслуговування  не має відношення до споживача і є обов`язковим до виконання виключно працівниками підприємства, оскільки інформація про введення плати за абонентське обслуговування та її розмір була розміщена на офіційному веб-сайті  виконавця, як то передбачено пунктом 29 Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про правомірність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог в частині визнання неправомірними дій КП «Чернігівводоканал» щодо нарахування оплати за послуги з абонентського обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та скасування боргу за період з 01.01.2022 по 01.07.2022, у зв`язку з чим рішення районного суду у вказаній частині вимог підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.
Також ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору як ветеран війни – учасник бойових дій, особа з інвалідністю 2 групи внаслідок війни на підставі п. 9, 13 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про судовий збір».
Оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат і він не оплачував судовим збором позовну заяву та апеляційну скаргу, судові витрати в цій частині на відповідача не покладаються (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19).
Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                                                   
                                       П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» про визнання дій неправомірними та скасування боргу за період з 01.01.2022 по 01.07.2022 – скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» про визнання дій неправомірними та скасування боргу за період з 01.01.2022 по 01.07.2022 -  задовольнити.
Визнати неправомірними дії Комунального підприємства «Чернігівводоканал» щодо нарахування оплати за послугу з абонентського обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 споживача ОСОБА_1 та скасувати борг щодо оплати послуги з абонентського обслуговування за період з 01.01.2022 по 01.07.2022.
В іншій частині рішення суду – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча                                                                       О.Є. Мамонова

Судді:                                                                              Н.В. Висоцька

                                                                                        Н.В. Шитченко