ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2023 р. 	Справа № 440/10912/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Бартош Н.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2023, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол,  м. Полтава, повний текст складено 28.03.23  по справі № 440/10912/22
за позовом                 Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс"  
до                 Головного управління ДПС у Полтавській області ,                 Державної податкової служби України                         
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 22.06.2022 № 6949083/31618527, від 22.06.2022 № 6949078/31618527, від 22.06.2022 № 6949085/31618527;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «КВАНТ ПЛЮС», в строки визначені нормами діючого законодавства: № 55 від 23.11.2021 на суму 15240,00 грн, в т.ч. ПДВ 2540,00 грн, - направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 13.12.2021, реєстраційний номер документу 9379262524; № 12 від 05.11.2021 на суму 8400,00 грн, в т.ч. ПДВ 1400,00 грн, - направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 13.12.2021, реєстраційний номер документу 9379659002; № 54 від 29.11.2021 на суму 19200,00 грн, в т.ч. ПДВ 16000,00 грн, - направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 13.12.2021, реєстраційний номер документу 9379403269.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс"  задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.06.2022 № 6949083/31618527, від 22.06.2022 № 6949078/31618527, від 22.06.2022 № 6949085/31618527. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс", № 55 від 23.11.2021, № 12 від 05.11.2021, № 54 від 29.11.2021, датою їх подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7443,00 грн .
Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник вказує на відповідність спірних рішень вимогам чинного законодавства, зокрема, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165. Зазначив, що реєстрацію складених ТОВ  "КВАНТ ПЛЮС" податкових накладних у ЄРПН зупинено з огляду на відповідність підприємства приписам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.  
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Учасникам  по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення та довідками про доставку електронного листа.
Згідно з ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Квант Плюс" (ідентифікаційний код 31618527) зареєстроване як юридична особа, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1009571460066001230, основний вид економічної діяльності - 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 13-14/.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" (Продавець) та Державним підприємством "Одеський авіаційний завод" (Покупець) було укладено договір № 84/МТЗ-21 від 29.03.2021 /а.с. 103-106/ згідно з пунктом 1.1 даного договору Продавець зобов`язується передати, а Покупець - прийняти та оплатити товар згідно ДК 021:2015 КОД 44440000-6 "Вальці", конкретна кількість товару, його найменування, номенклатура, вартість та терміни постачання, визначені на підставі конкурсу №9375445 від 29.01.2021, що проводиться через електронну систему закупівель "Prozzoro" і вказується у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.
29.03.2021 Сторонами була підписана Специфікація № 1 до Договору № 84/МТЗ-21 від 29.03.2021, якою Сторони погодили істотні умови поставки конкретної партії товару /а.с. 97 зворотній бік/.
23.11.2021 ТОВ «КВАНТ ПЛЮС» на адресу ДП «Одеський авіаційний завод» в межах Договору № 84/МТЗ-21 від 29.03.2021 була здійснена поставка обумовленого товару, що підтверджується видатковою накладною № 709 від 23.11.2021 /а.с. 96 зворотній бік/ та товарно-транспортною накладною № 709 від 23.11.2021 /а.с. 101/.
ДП «Одеський авіаційний завод» здійснило розрахунок за поставлений товар, що підтверджується платіжним дорученням № 979 від 11.04.2022 /а.с. 106 зворотній бік/.
Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" (Продавець) та Державним підприємством "Одеський авіаційний завод" (Покупець) було укладено договір №324/МТЗ-21 від 25.10.2021 /а.с. 81-85/.
Відповідно до пункту 1.1 договору Продавець зобов`язується передати, а Покупець прийняти та оплатити товар КОД згідно ДК 021:2015 КОД 44440000-6 "Вальниці". Конкретна кількість товару, його найменування, номенклатура, вартість та терміни постачання, визначаються на підставі конкуру №14009655 від 01.10.2021, проведеного через електронну систему закупівель "Prozzoro" і вказується у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.
25.10.2021 Сторонами була підписана Специфікація № 1 до Договору №324/МТЗ-21 від 25.10.2021 /а.с. 117/, якою Сторони погодили істотні умови поставки конкретної партії товару.
В межах Договору № 324/МТЗ-21 від 25.10.2021 ТОВ «КВАНТ ПЛЮС» на адресу ДП «Одеський авіаційний завод» були здійснені поставки обумовленого товару:
1) 05.11.2021, що підтверджується видатковою накладною № 673 від 05.11.2021 /а.с. 131/ та товарно-транспортною накладною № 670/673 від 05.11.2021 /а.с. 119/. У подальшому ДП «Одеський авіаційний завод» здійснило розрахунок за поставлений товар, що підтверджується платіжним дорученням № 186 від 25.01.2022 /а.с. 117 зворотній бік/.
2) 29.11.2021, що підтверджується видатковою накладною № 720 від 29.11.2021 /а.с. 73/ та товарно-транспортною накладною № 720 від 29.11.2021 /а.с. 74/. У подальшому ДП «Одеський авіаційний завод» здійснило розрахунок за поставлений товар, що підтверджується платіжним дорученням № 1281 від 10.05.2022 /а.с. 87 зворотній бік/.
За наслідками здійснення вищезазначених господарських операцій ТОВ «КВАНТ ПЛЮС» з поставки товару за правилом «першої події», відповідно до приписів п. 201.10. ст.201 ПКУ, були складені податкові накладні:
- № 55 від 23.11.2021 на суму 15240,00 грн, в т.ч. ПДВ 2 540,00 грн., - направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 13.12.2021, реєстраційний номер документу 9379262524 /а.с. 30/;
- № 12 від 05.11.2021 на суму 8 400,00 грн, в т.ч. ПДВ 1 400,00 грн., - направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 13.12.2021, реєстраційний номер документу 9379659002 /а.с. 22/;
- № 54 від 29.11.2021 на суму 19200,00 грн, в т.ч. ПДВ 16 000,00 грн, - направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних 13.12.2021, реєстраційний номер документу 9379403269 /а.с. 15/.
Згідно інформації, зазначеної у квитанціях № 1 /а.с. 16, 23, 31/, направлених ДПС України через «Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України» на адресу ТОВ «КВАНТ ПЛЮС», податкові накладні були прийняті, але реєстрація документа була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Платник податку відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «КВАНТ ПЛЮС» на адресу ДПС України були направлені Повідомлення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, з поясненнями та копіями наступних документів:
документи, на підставі яких складена податкова накладна № 55 від 23.11.2021: договір № 84/МТЗ-21 від 29.03.2021 /а.с. 103-106/; специфікація № 1 від 29.03.2021 /а.с. 97 зворотній бік/; рахунок на оплату № 565 від 22.11.2021 /а.с. 115 зворотній бік/; видаткова накладна № 709 від 23.11.2021 /а.с. 96 зворотній бік/;  товарно-транспортна накладна № 709 від 23.11.2021 /а.с. 101/; довіреність на отримання товару № 376 від 23.11.2021 /а.с. 109 зворотній бік/; платіжне доручення № 979 від 11.04.2022 /а.с. 106 зворотній бік/;
документи щодо походження товару: договір поставки № 0612/2019 від 06.12.2019 /а.с. 98-99/; рахунок на оплату № 393 від 16.11.2021 /а.с. 93/; платіжне доручення № ГФ 7380 від 22.09.2021 /а.с. 107 зворотній бік/; лист про зміну призначення платежу від 16.11.2021 /а.с. 97/;  угода № 1611 від 16.11.2021 /а.с. 102/; видаткова накладна № 256 від 16.11.2021 /а.с. 111 зворотній бік/; акт прийому-передачі товару № 256 від 16.11.2021 /а.с. 102 зворотній бік/; наказ про прийняття на роботу № 12 від 28.04.2020 /а.с. 90 зворотній бік/; наказ про відрядження № 7-В від 22.11.2021 /а.с. 107/; звіт про відрядження від 26.11.2021 /а.с. 112 зворотній бік/;
документи щодо зберігання товару: договір оренди складського приміщення № 0308/ОР-2 від 03.08.2020 /а.с. 114-115/; акт здачі-приймання майна в оренду від 03.08.2020 /а.с. 80/; накладна на переміщення № 14 від 16.11.2021 /а.с. 111/;
документи, на підставі яких складена податкова накладна № 12 від 05.11.2021: договір № 324/МТЗ-21 від 25.10.2021 /а.с. 81-85/; специфікація № 1 від 25.10.2021 /а.с. 117/; рахунок на оплату № 540 від 05.11.2021 /а.с. 131 зворотній бік/; видаткова накладна№673 від 05.11.2021 /а.с. 131/; товарно-транспортна накладна № 670/673 від 05.11.2021 /а.с. 119/; платіжне доручення № 186 від 25.01.2022 /а.с. 117 зворотній бік/;
документи щодо походження товару: договір поставки № 2210/2019 від 22.10.2019 з додатком /а.с. 125-127/; рахунок на оплату № 29 від 05.11.2021 /а.с. 118/; видаткова накладна № 34 від 05.11.2021 /а.с. 128/; акт прийому-передачі товару № 34 від 05.11.2021 /а.с. 132/; акт звірки взаєморозрахунків /а.с. 128 зворотній бік/;
документи, на підставі яких складена податкова накладна № 54 від 29.11.2021: договір № 324/МТЗ-21 від 25.10.2021 /а.с. 81-85/; специфікацію 1 від 25.10.2021 /а.с. 75/;  рахунок на оплату № 578 від 29.11.2021 /а.с. 73 зворотний бік/;  видаткова накладна № 720 від 29.11.2021 /а.с. 73/; товарно-транспортна накладна № 720 від 29.11.2021 /а.с. 74/; довіреність на отримання товару № 397 від 29.11.2021 /а.с. 86 зворотній бік/; платіжне доручення № 1281 від 10.05.2022 /а.с. 87 зворотній бік/;
документи щодо походження товару:  договір поставки № 0612/2019 від 06.12.2019 з додатковою угодою /а.с. 76-78/; рахунок на оплату № 393 від 16.11.2021 /а.с. 93/; видаткова накладна № 256 від 16.11.2021 /а.с. 91 зворотній бік/; акт прийому-передачі товару № 256 від 16.11.2021 /а.с. 79 зворотній бік/; платіжне доручення № ГФ7380 від 22.09.2021 /а.с. 92 зворотній бік/; лист від 16.11.2021 /а.с. 92/; угода № 1611 від 16.11.2021 /а.с. 88 зворотній бік/; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 95 зворотній бік/; наказ про прийняття на роботу № 12 від 28.04.2020 /а.с. 90 зворотній бік/; наказ про відрядження № 10-В від 26.11.2021 /а.с. 79/; звіт про відрядження від 03.12.2021 /а.с. 88/;
документи щодо зберігання товару: договір оренди складського приміщення № 0308/ОР-2 від 03.08.2020 /а.с. 89-90/; акт прийому-передачі складського приміщення від 03.08.2020 /а.с. 80/; накладна на переміщення № 14 від 16.11.2021 /а.с. 91/; накладна на переміщення № 21 від 29.11.2021 /а.с. 87/.
Згідно з витягом з протоколу засідання Комісії ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.06.2022 № 55 /а.с. 67/ встановлено, що до податкових накладних №12 від 05.11.2021, № 54 від 29.11.2021, № 55 від 23.11.2021, що виписані по факту постачання підшипників, до повідомлення платником не надано копії субрахунку 361 "розрахунки з покупцями, замовниками" щодо розрахунків з контрагентом ДП "Одеський авіаційний завод".
Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, були прийняті рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних:
- від 22.06.2022 №6949083/31618527 /а.с. 35-36/, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 55 від 23.11.2021 з підстав ненадання платником податку копій документів: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В додатковій інформації зазначено: «Не надано копії субрахунку 361 «розрахунки з покупцями, замовниками» щодо руху коштів підприємства»;
- від 22.06.2022 №6949078/31618527 /а.с. 28-29/, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 12 від 05.11.2021 з підстав надання платником податку копій, складених з порушенням законодавства. В додатковій інформації зазначено: «Не виконані умови платежів за даний товар згідно договору (до повідомлення платником подано платіжне доручення № 1285 від 10.12.2021, що складене з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІУ від 16.07.1999, - відсутня відмітка представника банку про проведення розрахункових операцій)»;
- від 22.06.2022 №6949085/31618527 /а.с. 20-21/, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 54 від 29.11.2021 з підстав ненадання платником податку копій документів: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В додатковій інформації зазначено: «Не надано копії субрахунку 361 «розрахунки з покупцями, замовниками» щодо руху коштів підприємства».
Позивач, не погодившись із вказаними рішеннями Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що рішення комісії ГУ ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22.06.2022 №6949083/31618527, №6949085/31618527, №6949078/31618527 не ґрунтуються на вимогах законодавства, винесені без урахування усіх обставин, які мали значення для їх прийняття, а відтак підлягають визнанню протиправними та скасуванню. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у реєстрації податкових накладних № 55 від 23.11.2021, № 12 від 05.11.2021, № 54 від 29.11.2021 належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні № 55 від 23.11.2021, № 12 від 05.11.2021, № 54 від 29.11.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
За змістом п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі за текстом - Порядок №1246).
Зокрема, п.12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкових накладних або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі за текстом - Порядок №1165).
За визначенням п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до п.п.3-5 Порядку № 1165 податкова накладна, яка не відповідає критеріям (ознакам) безумовної реєстрації, підлягає перевірці на предмет ризиковості господарських операцій в аспекті наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
В силу приписів п.7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що у випадку прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та включенням його до відповідного переліку, реєстрація всіх надісланих ним податкових накладних буде зупинена.
Пунктом 11 Порядку № 1165 регламентовано, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік інформації, обов`язкової для фіксації у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.
За визначенням п.6 Порядку № 1165 документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Аналогічний перелік документів визначено пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі по тексту Порядок № 520), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, надіслані позивачеві квитанції щодо зупинення реєстрації податкових накладних /а.с. 16, 23, 31/ містять посилання на пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість. 
Відповідачем надано до суду рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника від 01.12.2021 № 86432 /а.с. 72/.
Доказів оскарження такого рішення у встановленому порядку сторонами не надано. Таким чином контролюючий орган мав правові підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.
Проте, наведена обставина хоча і є передумовою для зупинення реєстрації податкових накладних відповідно до п. 6 Порядку №1165, проте не створює безумовних підстав для відмови у реєстрації таких податкових накладних у ЄРПН.
Водночас , квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не містили пропозиції щодо надання конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних, що позбавляло позивача можливості надати документи на підтвердження обґрунтованості складення відповідної податкової накладної, які, на думку контролюючого органу, є достатніми для реєстрації податкових накладних.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних надіслано контролюючому органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.
Так, подією, за якою позивачем складено податкові накладні № 55 від 23.11.2021, № 12 від 05.11.2021, № 54 від 29.11.2021, є не дата зарахування коштів, а дата відвантаження товару, що підтверджена наданими платником контролюючому органу видатковими накладними № 720 від 29.11.2021 /а.с. 73/, № 673 від 05.11.2021 /а.с. 131/, № 709 від 23.11.2021 /а.с. 96 зворотній бік/ і товарно-транспортними накладними № 720 від 29.11.2021 /а.с. 74/, № 670/673 від 05.11.2021 /а.с. 119/, № 709 від 23.11.2021 /а.с. 101/.
Вказані вище документи, а також всі документи, які підтверджують підстави складення податкових накладних № 55 від 23.11.2021, № 12 від 05.11.2021, № 54 від 29.11.2021, були подані позивачем разом із поясненнями до контролюючого органу.
Підставою для прийняття рішень від 22.06.2022 №6949083/31618527 /а.с. 35-36/ та №6949085/31618527 /а.с. 20-21/ про відмову у реєстрації податкових накладних № 55 від 23.11.2021 та № 54 від 29.11.2021 послугувало ненадання платником податку копій документів: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В додатковій інформації зазначено: «Не надано копії субрахунку 361 «розрахунки з покупцями, замовниками» щодо руху коштів підприємства».
Посилання контролюючого органу у спірних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних на ненадання платником податку копій розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, є загальними та не дозволяють встановити, які саме документи не надано платником, внаслідок чого прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних. При цьому платіжні доручення, які підтверджують сплату коштів за послуги, були подані позивачем контролюючому органу.
Стосовно зазначеної у рішеннях додаткової інформації про те, що платником не надано копії субрахунку 361 «розрахунки з покупцями, замовниками» щодо руху коштів підприємства, суд зауважує, що позивачем подано договори, первинні бухгалтерські документи і розрахункові документи, що стосуються підстави виписки податкових накладних, при цьому у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних податковим органом не зазначалася необхідність надання вказаних вище документів для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних щодо надання послуг, тому посилання податкового органу на відповідні обставини є необґрунтованим.
Крім того,  Згідно з абзацами 2, 3 розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291 (надалі - Інструкція), План рахунків бухгалтерського обліку є переліком рахунків і схем реєстрації та групування на них фактів фінансово-господарської діяльності (кореспонденція рахунків) у бухгалтерському обліку. У ньому за десятковою системою наведені коди (номери) й найменування синтетичних рахунків (рахунків першого порядку) й субрахунків (рахунків другого порядку). Першою цифрою коду визначено клас рахунків, другою - номер синтетичного рахунку, третьою - номер субрахунку. Контирування документів первинного обліку, ведення регістрів бухгалтерського обліку здійснюється із застосуванням, щонайменше, коду класу й коду синтетичного рахунку.
Субрахунки використовуються підприємствами, виходячи з потреб управління, контролю, аналізу й звітності та можуть ними доповнюватися введенням нових субрахунків (рахунків другого, третього порядків) із збереженням кодів (номерів) субрахунків цього Плану рахунків.
Відповідно до положень вказаної Інструкції на рахунку 36 «Розрахунки з покупцями та замовниками» ведеться узагальнення інформації про розрахунки з покупцями та замовниками за відвантажену продукцію, товари, виконані роботи й послуги, крім заборгованості, яка забезпечена векселем, а також узагальнюється інформація про розрахунки з учасниками промислово-фінансової групи. Рахунок 36 «Розрахунки з покупцями та замовниками» має, зокрема, субрахунок 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями».
Таким чином, субрахунок 361, про необхідність надання якого зазначив контролюючий орган, містить виключно систематизовані записи узагальненої інформації. Субрахунок не є ані розрахунковим документом, ані банківською випискою, оскільки у спосіб, передбачений законодавством, не підтверджує рух грошових коштів.
Пункт 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає орієнтовний перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, взагалі не містить такого документу як «копія субрахунку».
Натомість, платником податку на підтвердження здійснення розрахунків надавалися на адресу контролюючого органу копії платіжних доручень щодо оплати товару, поставленого позивачем на адресу ДП "Одеський авіаційний завод, а також платіжних доручень щодо оплати цього товару позивачем під час його закупівлі.
Підставою для прийняття рішення від 22.06.2022 №6949078/31618527 /а.с. 28-29/ щодо відмови у реєстрації податкової накладної № 12 від 05.11.2021 з підстав надання платником податку копій, складених з порушенням законодавства. В додатковій інформації зазначено: «Не виконані умови платежів за даний товар згідно договору (до повідомлення платником подано платіжне доручення № 1285 від 10.12.2021, що складене з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІУ від 16.07.1999, - відсутня відмітка представника банку про проведення розрахункових операцій)».
Разом з тим, позивачем до пояснень до повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, № 12 від 05.11.2021 /а.с. 25-26/ надано платіжне доручення № 186 від 25.01.2022, а платіжне доручення № 1285 від 10.12.2021, про яке зазначено в рішенні від 22.06.2022 №6949078/31618527, до контролюючого органу не надавалось.
Відтак, обставини, якими обґрунтовані рішення від 22.06.2022 №6949083/31618527, №6949085/31618527, №6949078/31618527, не є належною та достатньою підставою для відмови у реєстрації податкових накладних.
Вирішуючи питання щодо законності рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд вказує, що зупинення її реєстрації за своїм змістом є передумовою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Колегія суддів зазначає, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної / розрахунку коригування прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку документів, які позивач має надати, без наведення такого переліку рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів, а не будь-яких на власний розсуд.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, від 27.01.2022 у справі № 380/2365/21, від 18.05.2022 у справі № 500/3703/20.
Квитанції про зупинення реєстрації спірних податкових накладних не містять обґрунтованих причин зупинення їх реєстрації та конкретного переліку документів, які позивач мав надати контролюючому органу.
Крім того, колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі відсутні доводи про відсутність будь якого конкретного документа, на який посилається позивач та суд першої інстанції.
Крім того, вищевказані квитанції також не містять і розрахунків щодо обсягів постачання товарів/послуг, обсяг яких дорівнює або перевищує величину придбання такого товару/послуги, що також стало підставою зупинення спірних податкових накладних.
Натомість, у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Оскільки у тексті квитанцій про зупинення реєстрації не було точно зазначено, які саме документи вимагаються від платника податку, позивач діяв на власний розсуд і підготував пояснення щодо господарської операції із копіями документів, керуючись нормами ПК України, Порядками № 520 та № 1165.
Враховуючи те, що первинні документи, складені за результатами господарських операцій позивача із ДП «Одеський авіаційний завод», містили усі необхідні реквізити, передбачені частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в тому числі, дозволяли ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій, окремі недоліки у зведених бухгалтерських документах не могли бути підставою для невизнання господарських операцій, а тим більше, для відмови у реєстрації податкових накладних, складених в ході їх здійснення.
Отже, доводи Комісії ГУ ДПС у Полтавській області, покладені в обґрунтування спірних рішень, не ґрунтуються на вимогах законодавства та є безпідставними.
Колегія суддів зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі № 360/1776/19, від 21 травня 2019 року по справі № 0940/1240/18, від 03.06.2021 по справі № 2040/7098/18.
В межах спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операцій поставки за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.
Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, відсутність доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагента позивача, нікчемності або недійсності угод укладених позивачем з вказаним контрагентом або відсутності реального характеру цієї операції матеріали справи та на те, що необхідні документи в підтвердження фактичного здійснення господарської операції були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних.
Колегія суддів зауважує, що при вирішенні питання про реєстрацію податкової накладної адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин, їх реальність тощо. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.
Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (виправдання) свого рішення.
Верховний Суд у справах № 640/11321/20, № 320/3484/21 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.
Враховуючи, що у надісланих позивачу квитанціях про зупинення реєстрації спірних ПН не вказано конкретного переліку документів, необхідних і достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, а також надання позивачем достатньої кількості документів, які дозволяють повністю ідентифікувати господарські відносини, посилання, як на підставу для відмови, відсутність деяких документів , зазначених в оскаржуваних рішеннях, є неприйнятним.
Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації ПН/РК, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 03.06.2021 р. у справі № 2040/7098/18, від 01.02.2023 р. у справі № 2240/2900/18, від 23.05.2023 р. у справі № 500/770/21.
Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів, дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.
Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови у реєстрації спірної податкової накладної.
Головним управлінням ДПС у Полтавській області у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних, складених позивачем, у ЄРПН.
Колегія суддів зауважує, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних щодо оформлення квитанцій прямо вказує на те, що рішення, які прийнято на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законним.
Суд зазначає, що сумніви контролюючого органу щодо здійсненої операції не можуть вирішуватися шляхом блокування податкових накладних.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції висновку, що відповідач мав правові підстави для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс", № 55 від 23.11.2021, № 12 від 05.11.2021, № 54 від 29.11.2021, датою їх подання, колегія суддів зазначає, що зазначена вимога є похідною та також підлягає задоволенню.
Відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як установлено пунктами 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція – це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями – органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями – вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірну податкову накладну, були виконані позивачем, а тому у другого відповідача був лише один вид правомірної поведінки – зареєструвати таку накладну. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.
Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації спірних податкових накладної були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс", № 55 від 23.11.2021, № 12 від 05.11.2021, № 54 від 29.11.2021, датою їх подання..
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду № 360/2460/20 від 03.11.2021 р., № 140/14282/20 від 17.05.2023 р.
Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах зазначених вище.
Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права,  зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано  в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.
Стосовно посилання відповідача в апеляційній скарзі на практику Верховного Суду, то колегія суддів зауважує, що в межах спірних правовідносин по даній справі підлягають врахуванню наведені вище судом апеляційної інстанції рішення вказаного суду.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.  Доводів щодо незгоди з розподілом судових витрат апеляційна скарга не містить. 
Керуючись ст. ст.  242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу    залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 по справі № 440/10912/22  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.В. Присяжнюк    Н.С. Бартош