ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«26» вересня 2023 року
м. Харків
справа № 639/8197/21
провадження № 22ц/818/1521/23
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів – Мальованого Ю.М., Яцини В.Б., 
за участю секретаря – Волобуєва О.О.,
учасники справи:        
позивач - ОСОБА_1 , представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідачка - ОСОБА_3 , представниця відповідачки – ОСОБА_4 
треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кішкіна О.О., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 травня 2023 року в складі судді Рубіжного С.О.
в с т а н о в и в:
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кішкіна Олена Олександрівна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коссе Людмила Миколаївна про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, який у подальшому уточнив.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6 . Після смерті батьків відкрилась спадщина, до складу якої увійшла трикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Батьки за життя заповіту не залишили, тому спадкоємцями першої черги є діти спадкодавців, а саме він та його рідна сестра ОСОБА_7 .

Зазначив, що з метою прийняття спадщини 11 травня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Коссе Л.М. із заявою про прийняття спадщини після померлих батьків, надавши оригінали свідоцтва про смерть батьків, про що у спадковому реєстрі нотаріусом була заведена спадкова справа № 67620424. Він одразу повідомив про те, що у нього є рідна сестра, яка також має право на спадщину.
Вказав, що під час вивчення нотаріусом правовстановлюючих документів на квартиру виявилось, що у нього були не всі необхідні документи через те, що квартира розташована в кооперативному будинку та для отримання підтвердження права власності необхідна детальна інформація з реєстрів бюро технічної інвентаризації. В подальшому нотаріус виготовила необхідні запити, з якими він забезпечив виготовлення копій документів на підтвердження права власності його покійної матері на квартиру АДРЕСА_1 .

Посилався на те, що після закінчення 6 місячного терміну з дня реєстрації спадкової справи під час чергового візиту до приватного нотаріуса з`ясувалось, що з невідомих йому причин нотаріус відкрила спадкову справу лише щодо померлої матері ОСОБА_8 , а спадкову справу по факту смерті батька ОСОБА_6 не відкрито.

Зазначив, що ОСОБА_3 без узгодження порядку спільного прийняття спадщини звернулась до іншого приватного нотаріуса Кішкіної О.О., яка відкрила спадщину після смерті батька. До приватного нотаріуса Коссе Л.М. відповідачка не зверталась, оскільки була зареєстрована в квартирі з батьками, та вважається такою, що прийняла спадщину. При цьому, вона не повідомила нотаріуса про те, що у неї є рідний брат, а сама нотаріус не спромоглась це з`ясувати, хоча мала для цього всі можливості.

Крім того, приватного нотаріуса Кішкіну О.О. навіть не зацікавила та обставина, що після смерті матері ОСОБА_5 вже відкрита спадщина у нотаріуса ОСОБА_9 і це було відомо з Спадкового реєстру. Однак, вона не з`ясувала питання, хто до неї звертався для відкриття спадкової справи та повідомлення про необхідність йому подати аналогічну заяву до спадкової справи, яку відкрила вона за заявою сестри.

10 листопада 2021 року він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте у вчиненні нотаріальної дій відмовлено з посиланням на не зазначення частки спадкодавця, не наданням документів, які підтверджують права спадкодавця на майно, а також через порушення строку для прийняття спадщини.
Вказав, що з метою врегулювання даного конфлікту між обома нотаріусами, 26 листопада 2021 року він з дружиною й адвокатом, сестра з сином, чоловіком й адвокатом зустрілись у приватного нотаріуса Коссе Л.М. Для вирішення питання щодо оформлення спадкових справ між двома спадкоємцями нотаріус запропонувала відповідачці скористатись правом надати згоду на подачу йому заяви про прийняття спадщини. На вказану пропозицію відповідачка відповіла відмовою.
Просив встановити ОСОБА_1 додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 .
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 травня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 через свого представника до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідачки витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги та витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні судового рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини у справі, не врахував того, що в ході розмови з нотаріусом Коссе Л.М. він повідомляв про смерть обох батьків з різницею в один день та наявність ще одного спадкоємця, його сестри. У зв`язку з чим нотаріус здійснила перевірку цих фактів та запропонувала скласти заяву про прийняття спадщини. Однак, в подальшому він дізнався про пропуск строку для прийняття спадщини від відповідачки. Нотаріус ОСОБА_9 повідомила про те, що помилково подивилась на дату формування витягу про смерть батьків, як на підставу відкриття спадщини, а не на дату смерті кожного з батьків, після чого вибачалась. Зазначив, що він не приймав участі у складанні заяви про прийняття спадщини, і у нього не виникало жодних сумнівів у правильності дій нотаріуса ОСОБА_9 . Нотаріус визнала свою помилку, однак судом першої інстанції це не взято до уваги. Зазначив, що нотаріус Кішкіна О.О. направила повідомлення з пропозицією прийняти чи відмовитись від спадщини до нього лише 02 листопада 2021 року, тобто за 2 дні до закінчення строку для прийняття спадщини. При цьому нотаріус мала можливість зв`язатись з ним іншим шляхом, зокрема зателефонувати.

28 липня 2023 року до суду апеляційної інстанції від представниці відповідачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона вважала судове рішення – законним, а апеляційну скаргу – необгрунтованою. При цьому посилалася на недоведеність позову та відсутність з боку нотаріуса неправомірних дій, які стали перешкодою ОСОБА_1 своєчасно прийняти спадщину. До відзиву надано лист Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції «Про розгляд звернення», який представниця відповідачки просила долучити до матеріалів справи. В задоволенні її клопотання було відмовлено на підставі частини 3 статті 367 ЦПК України. 

В суді апеляційної інстанції представники сторін та позивач ОСОБА_1 підтримали свої правові позиції, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу відповідно.

Так, позивач та представник позивача вважали, що строк для прийняття спадщини пропущено у зв`язку з недбалістю нотаріуса, що підтверджено відповідними доказами, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки. Акцентували увагу суду на тому, що позивач є рідним братом відповідачки, пропустив строк для прийняття спадщини всього на два дні, але його вини в цьому немає.

Представниця відповідачки в свою чергу зазначила, що, на її думку, неправомірні дії з боку нотаріуса відсутні, що підтверджено листом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції «Про розгляд звернення», який не прийнято судом апеляційної інстанції як доказ. Пояснила, що їй не відомо, чи повідомляла попередня представниця відповідачки про запит, який вона направила до Управління під час розгляду справи в суді першої інстанції. Відповідь була отримана вже після ухвалення судового рішення. 

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, рішення суду – скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наведені позивачем причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не є поважними.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с.6 том 1). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (а.с.7 том 1).
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є рідними братом і сестрою та є спадкоємцями першої черги після смерті батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.11 том 1, а.с.8,29-32 том 2).

З копії спадкової справи № 7/2021, заведеної 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коссе Л.М., після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що справа заведена на підставі заяви ОСОБА_1 . Будь-якої інформації про існування інших спадкоємців заява ОСОБА_1 не містить (а.с.1 том 2).
11 травня 2021 року нотаріусом Коссе Л.М. сформовано витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть щодо ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 9232 від 06 травня 2021 року та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 9233 від 06 травня 2021 року (а.с.9,10 том 2).

Нотаріусом Коссе Л.М. здійснені дії щодо отримання інформації із Спадкового реєстру щодо наявності інформації заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту після ОСОБА_5 . Дій щодо отримання інформації із Спадкового реєстру щодо наявності інформації заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту після ОСОБА_6 не здійснювалось.
Також матеріали спадкової справи містять копію нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про відмову від спадщини після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дочки ОСОБА_5 та претензія кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 21 липня 2021 року (а.с.12,15 том 2).

04 листопада 2021 року нотаріусом Коссе Л.М. отримана заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 , підпис спадкоємця посвідчено приватним нотаріусом Кішкіною О.О. (а.с.23 том 2).

За життя ОСОБА_5 19 жовтня 1983 року склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження – все її майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповіла батьку ОСОБА_11 (а.с.34 том 2).
ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.35 том 2).

27 січня 2022 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коссе Л.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про на спадщину за законом, оскільки аналіз наявних в спадковій справі документів, поданих для видачі свідоцтва про право на спадщину дозволяє зробити висновок про те, що склад спадкового майна на цей час визначити неможливо (а.с.46 том 2).

З копії спадкової справи № 121/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 вбачається, що справа заведена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кішкіною О.О. на підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 від 02 листопада 2021 року. Із заяви вбачається, що нею також повідомлено про інших спадкоємців, а саме ОСОБА_1 та відсутність інших спадкоємців (а.с.44 том 2).

Нотаріусом здійснено дії щодо отримання інформації із Спадкового реєстру щодо наявності інформації заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дій щодо отримання інформації із Спадкового реєстру щодо наявності інформації заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не здійснювалось. Нотаріусом також отримано інформацію про зареєстрованих осіб разом із спадкодавцем за місцем його проживання.

02 листопада 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кішкіною О.О. направлено повідомлення на адресу ОСОБА_1 , яким повідомлено про отримання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та запропоновано подати заяву про прийняття спадщини або відмову від її прийняття. Повідомлення було повернуто з відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с.64-66 том 2).

10 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кішкіної О.О. із заявою про видачу свідоцтва на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 , а також просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.79 том 2).

15 листопада 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кішкіною О.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про на спадщину за законом, оскільки він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк передбачений статтею 1270 ЦК України, а також з підстав неможливості встановлення належності спадкового майна та з якої частки воно складається (а.с.82 том 2).

З письмових пояснень приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. вбачається, що у травні 2021 року до неї дійсно звернувся ОСОБА_6 з відповідною заявою про відкриття спадщини після його померлих батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 11 травня 2021 року вона здійснила безпосередній доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в результаті чого отримано відповідні витяги, в яких датою внесення актового запису про смерть зазначається 06 травня 2021 року, що дало їй підстави вважати, що вказані особи померли в один день, що в свою чергу призвело до того факту, що нею не було окремо заведено спадкову справу після померлого ОСОБА_6 . Тобто, саме через неповне з`ясування всіх фактичних обставин нею не було окремо заведено спадкову справу після померлого ОСОБА_6 , в той час як позивач звернувся за прийняттям спадщини після обох його померлих батьків і об`єктивно вважав, що нею було заведено спадкові справи по факту смерті і ОСОБА_5 , і ОСОБА_6 . Таким чином, позивач фактично вчинив всі необхідні фактичні та юридично значущі дії щодо прийняття ним спадщини після його померлих батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.47 том 1).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
За статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може лише спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20).

Частиною третьої статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 26 жовтня 2022 року в справі № 522/17925/16 (провадження № 61-1122св22).
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18), зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є рідними братом і сестрою та є спадкоємцями першої черги після смерті своїх батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 постійно проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину. При цьому у визначений законом строк, а саме 02 та 04 листопада 2021 року вона також звернулася до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті батьків.
В свою чергу ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцями. 11 травня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коссе Л.М. із заявою про прийняття спадщини тільки після смерті матері ОСОБА_5 . З заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 позивач звернувся 10 листопада 2021 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що під час звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він повідомляв нотаріуса про те, що у нього померли обидва батьки з різницею в один день та він надав оригінали свідоцтва про смерть. Також, він одразу повідомив про те, що у нього є рідна сестра, яка також має право на спадщину. Однак, після закінчення 6 місячного терміну з дня реєстрації спадкової справи під час чергового візиту до приватного нотаріуса з`ясувалось, що з невідомих йому причин нотаріус відкрила спадкову справу лише щодо померлої матері ОСОБА_8 , а спадкову справу по факту смерті батька ОСОБА_6 не відкрито.
Як вбачається з матеріалів справи батько позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини після його смерті сплив ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак ОСОБА_1 з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся 10 листопада 2021 року, а тому позивач мав довести суду, що протягом всього вказаного строку чи його істотної частини існували причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення ним дій щодо прийняття спадщини.

В свою чергу приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М., в своїх письмових поясненнях зазначила, що у травні 2021 року до неї дійсно звернувся ОСОБА_6 з відповідною заявою про відкриття спадщини після його померлих батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 11 травня 2021 року вона здійснила безпосередній доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в результаті чого отримано відповідні витяги, в яких датою внесення актового запису про смерть зазначається 06 травня 2021 року, що дало їй підстави вважати, що вказані особи померли в один день, що в свою чергу призвело до того факту, що нею не було окремо заведено спадкову справу після померлого ОСОБА_6 . Тобто, саме через неповне з`ясування всіх фактичних обставин нею не було окремо заведено спадкову справу після померлого ОСОБА_6 , в той час як позивач звернувся за прийняттям спадщини після обох його померлих батьків і об`єктивно вважав, що нею було заведено спадкові справи по факту смерті і ОСОБА_5 , і ОСОБА_6 . Таким чином, позивач фактично вчинив всі необхідні фактичні та юридично значущі дії щодо прийняття ним спадщини після його померлих батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Зокрема в даному випадку суд першої інстанцій не врахував вчинення позивачем дій, спрямованих на реалізацію його спадкових прав, а саме його звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку після смерті ОСОБА_5 , визнання нотаріусом звернення позивача до неї з відповідною заявою про відкриття спадщини після його померлих обох батьків та своєї помилки щодо заведення спадкової справи лише після смерті матері позивача.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи звернення ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. щодо звернення ОСОБА_1 у травні 2021 року з відповідною заявою про відкриття спадщини після його померлих обох батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , визнання нотаріусом своєї помилки щодо заведення спадкової справи лише після померлої ОСОБА_5 , а також незначний період пропуску строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, - 6 днів, вважає зазначені причини поважними, та такими, що пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Наведене доводить існування підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, оскільки визначений частиною 1 статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено позивачем із поважних причин.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
З огляду на наведене, колегія суддів визнає обґрунтованими посилання ОСОБА_1 на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки вимоги позовної заяви та апеляційної скарги задоволено, судовий збір за їх подачу в розмірі 2270,00 грн (908+1362) підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381, 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 травня 2023 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кішкіна Олена Олександрівна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коссе Людмила Миколаївна про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини – задовольнити.
Встановити ОСОБА_1 додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2270,00 грн судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.
Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                 Ю.М. Мальований

                                                                               В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 27 вересня 2023 року.