ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року	Львів	Справа № 300/8015/21 пров. № А/857/9420/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді                                     Курильця А.Р., 
суддів                                                           Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі №300/8015/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

суддя в 1-й інстанції – Могила А.Б.,
час ухвалення рішення – 11.05.2023 року, 11:52 год.,
місце ухвалення рішення – м.Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – 11.05.2023 року,

                                                                  ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправною відмову та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок основного розміру пенсії позивача з 01.12.2019, відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" від 03.06.2021 №646 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, встановленого за прирівняною посадою поліцейського та виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
04.05.2023 позивач через представника звернувся в суд із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, відповідно до змісту якої просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати у визначений судом строк звіт про виконання рішення суду від 19.01.2021 по справі №300/8015/21.
В обґрунтування заяви зазначає, що на виконання рішення суду від 19.01.2021 пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі довідки про грошове забезпечення, а також розрахував заборгованість, виходячи із 90% грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.12.2019. Проте, здійснюючи перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області взято неправильний розмір грошового забезпечення з якого здійснюється розрахунок пенсії позивача , тобто не взято до уваги довідку Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області" від 03.06.2021 №646 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року. Як наслідок, просить суд встановити судовий контроль за виконанням відповідачем судового рішення та зобов`язати його подати звіт про виконання рішення суду, у визначений судом строк.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено повністю та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протягом двох місяців з дати набрання законної сили ухвали суду про встановлення судового контролю, подати звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 в справі №300/8015/21.
Не погоджуючись з такою ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Головним управлінням на виконання рішення суду проведено перерахунок і виплату пенсії позивачу, виплату якої здійснено з 01.06.2021 у фіксованому розмірі в сумі 12209,87 грн. Рішення в даній справі не є преюдиційним при перерахунку пенсії в інші періоди. Доплату за період з 01.12.2019 по 31.03.2022 в сумі 183344,23 грн. включено в реєстр, виплата за яким буде проведена лише при наявності фінансування з Державного бюджету. Твердить скаржник, що виконавче провадження на даний час триває, тож заява позивача є передчасною.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №300/8015/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019, відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" від 03.06.2021 №646 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, встановленого за прирівняною посадою поліцейського та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.46-54).
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 набрало законної сили 21.02.2022.
Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пищ М.С. 20.07.2022 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №69459389 з виконання виконавчого листа №300/8015/21, виданого 16.03.2022 Івано-Франківським окружним адміністративним судом (а.с.71).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 29.07.2022 повідомило, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 по справі №300/8015/21 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вказаного рішення суду. Виплату пенсії здійснено з 01.06.2021 у фіксованому розмірі в сумі 12209,87 грн. Доплату за період з 01.12.2019 по 31.03.2022 в сумі 183344,23 грн. включено в реєстр, виплата за яким буде проведена лише при наявності фінансування з Державного бюджету (а.с.69).
Як вбачається з протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 16.03.2023 при обчисленні пенсії за вислугу років Пенсійним органом враховувалося грошове забезпечення позивача, а саме: посадовий оклад - 1700 грн., оклад за військове звання 1000 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% - 1350 грн., премія 9,21% 373,01 грн. Основний розмір пенсії (90% грошового забезпечення) 3980,71 грн., з урахуванням індексації, підвищень та надбавок 6547,40 грн. Призначено загальний розмір пенсії 12209,87 грн. (а.с.72).
Однак, пенсійним органом при обчислення не враховано таку складову, як надбавка за специфічні умови проходження служби поліції 39,99% - 1619,60 грн. Що стосується премії, то Пенсійним органом взято її розмір 9,21 % 373,01 грн., в той час, як розмір такої згідно довідки №646 від 03.06.2021 становить 158,30% - 8974,97грн. (а.с.9) 
Відповідно до статей 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
Відповідно до статті 13 Закону України від 02.06.2016 N 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Аналогічна норма закріплена статтею 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частинами 2, 4 статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Таким чином, судове рішення може виконуватись відповідачем або добровільно, на підставі безпосередньо судового рішення, яке є підставою для його виконання, або в примусовому порядку органами виконавчої служби.
Відповідно до вказаного, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися, за наявності для цього підстав, безвідносно до факту наявності виконавчого провадження щодо виконання відповідного судового рішення.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2021 року у справі № 813/5500/14.
Таким чином, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі №300/8015/21 набрало законної сили 19.02.2021 року, є обов`язковим для учасників справи та є підставою для його виконання.
Відповідно до ч. 1ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 2ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Суд враховує, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява N 40450/04), яке набуло статусу остаточного 15.01.2010, констатовано систематичне невиконання в Україні рішень національних судів. З огляду на суть порушення суд зобов`язав державу, зокрема, невідкладно запровадити ефективний засіб юридичного захисту (або комплекс таких засобів), який би забезпечив адекватний та достатній захист від невиконання або затримки у виконанні рішення національного суду, за виконання якого вона несе відповідальність відповідно до принципів, встановлених практикою Європейського суду з прав людини.
У рішенні від 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії" Європейський суд з прав людини визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" судом вказано, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.
Крім того, у рішенні від 17 травня 2005 року у справі "Чіжов проти України" (заява N 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.
Отже, згідно судової практики Європейського суду з прав людини, зазначеної вище, право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.
Як уже зазначалося вище, на виконання рішення суду від 19.01.2021 відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року в розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області" від 03.06.2021 №646. Даний факт підтверджується копією протоколу за пенсійною справою позивача.
Водночас, жодних доказів щодо нарахування і виплати позивачу пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області" від 03.06.2021 №646, а також доказів щодо вжиття заходів на виконання рішення суду в цій частині, суду надано не було.
Тобто, фактично відповідачем не виконано рішення суду від 19.01.2021 в частині нарахування і виплати позивачу пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області" від 03.06.2021 №646.
Отже судом встановлено, що станом на час подання заяви про встановлення судового контролю рішення суду не виконано та доказів протилежного відповідач не надав.
Відтак колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначені обставини дають суду підстави для необхідності встановлення судового контролю за його виконанням.
При цьому, колегія суддів повторює, що відкриття чи закриття виконавчого провадження в справі не впливають на можливість суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -
                                                   
                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі №300/8015/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 26 липня 2023 року.