ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6563/23 Справа № 201/11393/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С.С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря судового засідання - Панасенко С.С.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу адвоката Негольшова Сергія Миколайовича на окрему ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю суду, -

ВСТАНОВИЛА:

       Окремою ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року звернуто увагу Ради адвокатів Дніпропетровської області на порушення адвокатом Негольшовим С.М. вимог закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» під час виконання ним своїх службових обов`язків при участі у розгляді цивільної справи №201/11393/21 та зобов`язано вжити заходів щодо недопущення таких порушень в подальшому. Окрему ухвалу надіслано для відома Раді адвокатів Дніпропетровської області для вжиття відповідних заходів реагування. Запропоновано Раді адвокатів Дніпропетровської області повідомити суд про вжиті заходи реагування протягом місяця з дня надходження окремої ухвали.
       Не погодившись з такою ухвалою, адвокат Негольшов С.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати повністю.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на хибному припущенні суду першої інстанції щодо, начебто, наявності у адвоката-представника позивача у цивільному процесі по справі №201/11393/21 правового статусу службової особи, що, на думку суду, обумовлює, нібито, існування у адвоката службового обов`язку щодо дотримання вимог п.11 ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної». При цьому, скаржник зазначає, що фактичні правовідносини по цивільній справі №201/11393/21 не містять обставин щодо виконання позивачем обов`язків по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, а так саме не передбачають існування обов`язків позивача по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). За таких обставин, представник позивача по цивільній справі №201/11393/21 адвокат Негольшов С.М., здійснюючи під час судових процедур по цивільній справі №201/11393/21 процесуальне представництво інтересів позивача-фізичної особи із обсягом повноважень, передбачених нормами ст.64 ЦПК України, не має делегованих організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, відповідно, не має у цивільній справі №201/11393/21 статусу службової особи, та, причинно-наслідково, не має жодних службових обов`язків при участі у розгляді цивільної справи №201/11393/21 в якості представника позивача та не може їх виконувати/невиконувати через їх фактичну відсутність, як правової категорії, у адвоката-представника позивача по цивільній справі №201/11393/21.
       Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеси), відповідно до ст.360 ЦПК України, подало відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану окрему ухвалу суду - без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів скарги.
       Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а окрему ухвалу - без змін, з наступних підстав.
       Відповідно до ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.
       Водночас, відповідно до п.11 ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків зобов`язані адвокати.
       Володіти державною мовою зобов`язані особи, які претендують на обрання чи призначення на посади, визначені частиною першою цієї статті.
       З наведеного випливає, що громадянин має право надавати пояснення в судовому процесі рідною мовою і це право йому гарантується відповідно до статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якщо він не відноситься до тих категорій осіб, знання української мови для яких і її використання під час службових обов`язків є обов`язковим.
       Як вищезазначено, вичерпний перелік таких осіб наведено у ст.9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної». Тобто, використання української мови в судових засіданнях для адвокатів є не правом, а обов`язком.
       Відповідно до пунктів 2, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
       Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
       Статтею 6 цього закону встановлені вимоги до особи, яка може бути адвокатом.
       Так, адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
       Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
       Статтею 11 Закону встановлено присягу, яку складає кожен адвокат такого змісту: «Я, (ім`я та прізвище), урочисто присягаю у своїй адвокатській діяльності дотримуватися принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, правил адвокатської етики, чесно і сумлінно забезпечувати право на захист та надавати правову допомогу відповідно до Конституції України і законів України, з високою відповідальністю виконувати покладені на мене обов`язки, бути вірним присязі».
       Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із даним позовом та просив стягнути з держави Україна на його користь моральну шкоду у розмірі 300 000 грн, шо була завдана йому внаслідок тривалого розгляду в Амур-Нижньодніпровському районному суді м.Дніпропетровська та у Дніпровському апеляційному суді цивільної справи №199/7017/20 за його ж позовом до Дніпровської міської ради, треті особи - ТОВ «Ріал Істейт», ТОВ «Паркт Сервіс Группе», про відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю органу місцевого самоврядування.
       Інтереси позивача ОСОБА_1 у цивільній справі №201/11393/21, що розглядалася в Жовтневому районному суді м.Дніпропетровська, представляв адвокат Негольшов С.М. (Свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №1911, видане 20 жовтня 2008 року Дніпропетровською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури).
       Під час розгляду даної справи, в судових засіданнях, які відбулися 17 квітня 2023 року та 05 червня 2023 року адвокат Негольшов С.М. в своїх промовах, в судових дебатах, у зверненнях до суду та учасників справи, використовував виключно російську мову.
       Представник Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) декілька разів звертав увагу суду та наполягав на вжитті заходів реагування стосовно представника позивача - адвоката Негольшова С.М. щодо застосування ним в судовому засіданні російської мови замість державної. 
       На ці зауваження судом першої інстанції неодноразово пропонувалося адвокату Негольшову С.М. дотримуватися вимог ст.9 ЦПК України, текстуально роз`яснювалися вимоги п.11 ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», однак адвокат Негольшов С.М. продовжував ухилятися від застосування державної мови в судових засіданнях, посилаючись на ст.10 Конституції України та інтереси клієнта - позивача по справі.
       Така поведінка адвоката Негольшова С.М. має ознаки того, що він або не обізнаний з основними засадами судочинства, а також з вимогами, які закон висуває до нього, як до адвоката, або розуміє невідповідність своєї поведінки вимогам закону щодо застосування української мови, але свідомо вчиняє зазначені дії задля затягування розгляду справи.
       Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відмова адвоката Негольшова С.М., який представляв інтереси позивача у справі №201/11393/21 ОСОБА_1 , від виконання своїх обов`язків в зазначених судових засіданнях в Жовтневому районному суді м.Дніпропетровська щодо використання української мови, має ознаки того, що він неналежним чином надає правову допомогу клієнту, порушує Закон України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» та, відповідно, порушує присягу адвоката.
       Водночас, відповідно до ч.ч.1,2 ст.264 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
       Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.
       Відповідно до ч.6 ст.264 ЦПК України, окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.
       Відповідно до п.п.1, 4 ч.4 ст.48 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Рада адвокатів регіону представляє адвокатів регіону, здійснює інформаційно-методичне забезпечення адвокатів регіону, сприяє підвищенню їх кваліфікації.
       Отже, в даному випадку районний суд мотивовано вважав за важливе вжити заходів, спрямованих на запобігання виявленим порушенням в професійній діяльності адвоката Негольшова С.М.в подальшому.
       Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність доведення до відома Ради адвокатів Дніпропетровської області зазначеного факту порушення адвокатом Негольшовим С.М. вимог п.11 ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», що як наслідок потягло за собою неналежне надання правової допомоги клієнту - ОСОБА_1 в судових засіданнях, які відбулися 17 квітня 2023 року та 05 червня 2023 року при розгляді справи №201/11393/21 в Жовтневому районному суді м.Дніпропетровська.
       Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, в цілому зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.
       Згідно ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а окремої ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу адвоката Негольшова Сергія Миколайовича - залишити без задоволення.
       Окрему ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                          О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова