ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 р. 	Справа № 520/11316/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., по справі № 520/11316/23
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ,                Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві                        
про визнання протиправним рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просив суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 05.04.2023 року № 930100823199 у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно довідки № 10 від 17.03.2023 року;
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у м. Києві щодо перерахунку додаткової пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції 1991 року;
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у м. Києві щодо перерахунку пенсії із збільшенням її на 1 відсоток заробітку за рік за кожний повний рік стажу роботи понад установлений понаднормований стаж (20 років для чоловіків) відповідно до ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати ГУ ПФУ у м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно довідки № 10 від 17.03.2023 року з дня звернення, а саме з 31.03.2023 року;
- зобов`язати ГУ ПФУ у м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію із збільшенням її на 1% заробітку за рік за кожний повний рік стажу роботи понад установлений понаднармований стаж ( 20 років - для чоловіків) відповідно до ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати призначення пенсії, а саме з 09.10.2004 року;
- зобов`язати Головне управління ПФУ у м. Києві перерахувати та виплатити додаткову пенсію ОСОБА_1 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції 1991 року з дати призначення пенсії, а саме з 09.10.2004 року;
- зобов`язати Головне управління ПФУ у м. Києві перерахувати та виплатити компенсацію ОСОБА_1 втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (додаткової пенсії та 1% заробітку за рік за кожний повний рік стажу роботи понад установлений понаднормований стаж) з дати призначення пенсії, а саме з 09.10.2004 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за рахунок коштів Пенсійного фонду України у м. Києві.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправним рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.
Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вважає ухвалу передчасною, такою, що порушує його права та інтереси, прийняту з неповним встановленням обставин справи, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що виходячи зі змісту позову, спірні правовідносини визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суть спірних правовідносин зводиться до перерахунку  пенсії позивача відповідно до вищезазначеного закону, а тому позовні вимоги повинні розглядатися у порядку адміністративного судочинства і пов`язані між собою.
Відповідачі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові).
З огляду на наведене, вказана справа розглядається в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем позовні вимоги мають різні підстави виникнення та мають різне нормативне регулювання. При цьому, такі позовні вимоги не є похідними одна від одної.
Колегія суддів, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позову, виходить з наступного.
Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
Частиною першою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Приписами частин 4 та 5 статті 172 КАС України встановлено заборону об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом та об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Згідно з частиною 6 статті 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
Аналізуючи вказані приписи КАС України та мотиви прийняття судом першої інстанції ухвали від 18.05.2023 по справі № 520/11316/23, колегія суддів вказує на таке.
Зі змісту оскаржуваної ухвали, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції зазначаючи про необхідність застосування до поданого позову правил п.6 ч.4 ст.169 КАС України не наведено мотивів ані неможливості спільного розгляду позовних вимог, які заявлені позивачем в одному провадженні, ані неможливості розгляду позовних вимог позивача в окремих провадженнях в окружному адміністративному суді.
При цьому, колегія суддів враховує, що за змістом частин 3 та 4 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог лише які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом або щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Враховуючи відсутність підстав беззаперечного твердження про об`єднання кількох вимог, які за висновками суду першої інстанції не пов`язані між собою та не є похідними, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позову позивачеві на підставі п. 6 ч.4 ст. 169 КАС України передчасними та такими, що зроблені при помилковому тлумаченні цієї норми.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України», суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи викладене, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів дійшла висновку, що через порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне з`ясування обставин у справі, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 по справі № 520/11316/2023 підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Таким чином, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.      
Керуючись ст. ст. 311, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 по справі № 520/11316/23 - скасувати. 
Прийняти постанову, якою справу № 520/11316/2023 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова