ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року                                                                             Справа № 906/198/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Савченко Г.І. ,  суддя Павлюк І.Ю. 

секретар судового засідання Шилан О.С. 
а участю представників:
позивача: Приведьон В.М.  
відповідача: представник не з`явився  
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 27.04.2023 суддею Сікорською Н.А. у м. Житомир (повний текст рішення складено 03.05.2023) у справі № 906/198/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"  
до Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради
про стягнення 4006295, 46 грн.

ВСТАНОВИВ:
ТзОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з КП по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради 4006295, 46 грн. заборгованості за договором про закупівлю товарів (робіт або послуг) (енергія електрична - універсальна послуга) № 133-У від 12.10.2022.
В обгрунтування позовних вимог товариство послалось на невиконання з боку відповідача зобов`язань за договором про закупівлю товарів (робіт або послуг) (енергія електрична-універсальна послуга) від 12.10.2022 в частині оплати за спожиту електричну енергію на загальну суму 4006295,46 грн.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.04.2023 у даній справі позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3756295, 46 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію; 56344,43 грн. судового збору; 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Провадження у справі в частині стягнення 250000 грн. за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України - закрито. 
Не погодившись з таким рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив суд останнє скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи  вимоги апеляційної скарги відповідач вказав про те, що суд першої інстанції не повному обсязі з`ясував всі обставини, що мають істотне значення для справи та судом, на думку скаржника, неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для його зміни. Зокрема, не враховано те, що відповідач виступає балансоутримувачем будівель, а кінцевими споживачами електричної енергії є контрагенти відповідача - орендарі приміщень, більшість з яких бюджетні організації. Станом на травень 2023 року у кінцевих споживачів перед відповідачем існує заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4382496,59 грн. З огляду на неналежне фінансування видатків з державного бюджету контрагентів відповідача, останній з поважних причин не має можливості провести розрахунки з позивачем. Посилаючись на ст. 614, 617 ЦК України відзначає, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за відсутності її вини або внаслідок випадку чи непереборної сили.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради на рішення Господарського суду Житомирської області від  27.04.2023 у справі № 906/198/23; призначено апеляційну скаргу до розгляду в судовому засіданні.
Від позивача на адресу суду надійшов відзив, відповідно до якого останній просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Відмічає, що неналежне фінансування видатків з державного бюджету та невиконання зобов`язань контрагентами відповідача не є підставою для невиконання договірних зобов`язань між сторонами спору.
Присутній у судовому засіданні представник позивача вимоги скарги заперечив з підстав, зазначених у відзиві на останню, просив скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Відповідач явку повноважного представника не забезпечив, про час та дату судового засідання скаржник був належним чином повідомлений судом.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, а явка представників обов`язковою не визнавалась, судова колегія дійшла висновку про відсутність перешкод для розгляду апеляційної скарги.
В силу ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, а також заслухавши представника позивача у судовому засіданні, дослідивши та проаналізувавши наявні докази, колегія суддів встановила наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2022 між ТзОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (учасник) та КП по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради (замовник) було укладено договір про закупівлю товарів (робіт або послуг) (енергія електрична-універсальна послуга), згідно п. 1.1 якого його предметом є закупівля згідно ДК 021:2015 - 09310000-5 Електрична енергія. Згідно з п.1.2 договору учасник зобов`язується у 2022 році поставити замовникові електричну енергію, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити її в повному обсязі. Відповідно до п.1.3 договору, кількість: електрична енергія - 1200000 кВт*год., згідно з відповідним тарифом на електроенергію на дату проведення процедури закупівлі. Ціна цього договору на момент його укладення становить 7272000 грн., у тому числі ПДВ 1212000 грн. (п. 3.1 договору). Пунктом .4.1 договору сторони обумовили, що розрахунки за поставлену електричну енергію проводяться згідно з умовами поставки електричної енергії, що зазначені у додатку №1 до цього договору. Строк (термін) поставки електричної енергії - 23.09.2022 по 31.12.2022 згідно з умовами поставки електричної енергії, визначеними у додатку №1 до цього договору. Згідно п. 3 додатку № 1 до договору, його спосіб оплати - післяплата. Відповідно до п. 4 додатку № 1 до договору, термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати: по закінченню розрахункового місяця постачальник до 5 числа наступного за розрахунковим надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію у попередньому місяці. Термін оплати рахунка 10 календарних днів.
Судами встановлено, що позивачем було передано, а відповідачем отримано електричну енергію на загальну суму 5356295, 46 грн. згідно з актами приймання-передачі № 9 за вересень 2022 року на суму 456760, 49 грн., № 10 за жовтень 2022 року на суму 1313025, 01 грн., № 11 за листопад 2022 року на суму 1783050, 27 грн., № 12 за грудень 2022 року на суму 1803459, 69 грн. Зазначені акти підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.
У свою чергу відповідачем частково оплачено отриману електричну енергію на загальну суму 1350000 грн. згідно з платіжними дорученнями № 819 від 24.11.2022 на суму 200000 грн., № 827 від 29.11.2022 на суму 50000 грн.,  № 894 від 16.12.2022 на суму 400000 грн., № 912 від 23.12.2022 на суму 600000 грн., № 9 від 10.01.2023 на суму 100000 грн.
Судами також встановлено, що позивач звертався до відповідача з претензією від 12.12.2022 вих. № 3053-05 з вимогою про сплату заборгованості за отриману електричну енергію, однак, відповідач відповідь на вказану претензію не надав, розрахунки за отриману електричну енергію не здійснив, з огляду на що товариство звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з комунального підприємства 4006295,46 грн. основного боргу.
Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду даної справи місцевим господарським судом, відповідачем було сплачено 250000 грн. заборгованості за отриману електричну енергію. Вказаний факт підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями № 7ca3c43ce7 від 12.04.2023 на суму 50000 грн., № 4907812940 від 11.04.2023 на суму 100000 грн.,  № 3f53b5f29a від 24.04.2023 на суму 100000 грн.
Як зазначено вище, оскаржуваним рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.04.2023 у даній справі стягнуто з відповідача на користь позивача 3756295, 46 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію; 56344,43 грн. судового збору; 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а провадження у справі в частині стягнення 250000 грн. за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України - закрито. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.
Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Судами встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що правовідносини між сторонами даного господарського спору виникли на підставі договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) (енергія електрична-універсальна послуга) від 12.10.2022.
Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що факт передачі позивачем відповідачу електричної енергії та обов`язок останнього провести розрахунки на суму 4006295,46 грн. основного боргу підтверджено усіма належними наявними в матеріалах справи доказами.
Разом з цим, як зазначено вище, в ході розгляду справи по суді місцевим господарським судом, відповідачем було сплачено позивачу 250000 грн. основного боргу, що підтверджується платіжними інструкціями № 7ca3c43ce7 від 12.04.2023 на суму 50000 грн., № 4907812940 від 11.04.2023 на суму 100000 грн.,  № 3f53b5f29a від 24.04.2023 на суму 100000 грн.
В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
З огляду на відсутність предмета спору в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 250000 грн. на момент розгляду справи судом першої інстанції, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок Господарського суду Житомирської області про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 250000 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст.231 ГПК України.
Враховуючи вище зазначене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість задоволення місцевим господарським судом позовних вимог у розмірі 3756295, 46 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію та закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 250000 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Скаржник, посилаючись на ч. 1-2 ст. 277 ГПК України, вказує, що місцевий господарський суд не в повному обсязі з`ясував всі обставини, що мають істотне значення для справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для його зміни. 
Суд розцінює такі твердження скаржника як необґрунтовані з огляду на те, що аргументи останнього стосовно кінцевих споживачів електричної енергії, а саме його контрагентів, неналежного виконання ними зобов`язань перед скаржником не стосуються предмету спору.
Як зазначено вище, договір у даному випадку був укладений між ТзОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" та КП по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради так, відповідно, до умов договору, послуги з постачання електричної енергії надаються саме відповідачу.
Згідно п. 1.2 договору, учасник зобов`язується у 2022 році поставити замовнику електричну енергію, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити її в повному обсязі.
Разом з цим, інформація стосовно договорів оренди між відповідачем та його контрагентами, кінцевих споживачів електричної енергії не відноситься до відання позивача.
Окрім того, скаржником не наведено жодних аргументів, які б підтверджували неправильність застосованих норм матеріального права судом першої інстанції. 
В свою чергу, неналежне фінансування видатків з державного бюджету та невиконання зобов`язань з боку контрагентів відповідача, на яке посилається останній у апеляційній скарзі, не є належною підставою для невиконання вимог укладеного сторонами договору.
Посилання скаржника на положення ст.ст. 614, 617 ЦК України в даному випадку є безпідставним, оскільки штрафні санкції (відповідальність за порушення зобов`язань) в позовних вимогах відсутні. Разом з цим, абз. 2 ст. 617 ЦК України визначає, що особа не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язань через недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутності у боржника необхідних коштів.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Виходячи з вищевикладеного, суд констатує, що аргументи скаржника не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення Господарського суду Житомирської області від 27.04.2023 у справі № 906/198/23. 
В силу ст. 129 ГПК України понесені скаржником судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на останнього.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства по експлуатації адмінбудинків Житомирської обласної ради залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Житомирської області від 27 квітня 2023 року у справі № 906/198/23 залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу № 906/198/23 повернути  Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено "19" липня 2023 року.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.  

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.