ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/4549/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Білак С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі №280/4549/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру його пенсії з 01.02.2022 року;
- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити йому пенсію за віком, шляхом розрахунку пенсії за формулою, передбаченою частиною 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 23 відсотки від середньомісячного заробітку у розмірі 7231,76 грн., починаючи з 01.03.2021 року;
- зобов`язати відповідача встановити та виплачувати йому пенсію за віком в розмірі 4971,01 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2021 року. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення з 01.02.2022 року розміру пенсійної виплати    ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком шляхом розрахунку пенсії за формулою, передбаченою частиною 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на 23 відсотки від середньомісячного заробітку, починаючи з 01.03.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши підстави для перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 10.04.2012, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року у справі № 808/568/18 позов    ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.   Запоріжжя задоволено частково, зокрема: визнано протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.   Запоріжжя щодо застосування двоскладової формули при перерахунку пенсії ОСОБА_1 за віком, з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.   Запоріжжя, починаючи з 01 січня 2018 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статей 27, 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в частині збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років; у частині позовних вимог про перерахування пенсії з 11.07.2017 року та звернення рішення до негайного виконання відмовлено. 
У подальшому вказане вище рішення було оскаржене пенсійним органом в апеляційному порядку.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2018 року апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року у справі №808/568/18 повернуто заявнику.
Отже, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року у справі   № 808/568/18 набрало законної сили 11.05.2018 року.
На виконання зазначеного рішення, у червні 2018 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача, що підтверджується листом від 12.06.2018 року. Згідно з яким Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснило перерахунок пенсії з 01.01.2018 року.
Отримавши у лютому 2022 року пенсію у зменшеному розмірі, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати детальне роз`яснення підстав з яких розмір пенсії позивача зменшився та доплатити пенсію до попереднього розміру.
Відповідач листом № 6111-5023/Ф-02/8-0800/2 повідомив позивача про те, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року № 808/568/18, яке набрало законної сили 11.05.2018 року, було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року. Щодо зменшення розміру пенсії з 01.02.2022 повідомило, що на теперішній час пенсійна справа знаходиться в обробці у відділі перерахунків пенсії № 1, після проведення ретельної перевірки стосовно зменшення розміру пенсії, про результати якої позивача буде повідомлено додатково.
Листом від 04.11.2022 року № 12056-11482/Ф-02/8-0800/22 відповідач надав відповідь на звернення позивача, в якій обґрунтовує зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 наступним. Збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи для чоловіків понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, відповідно до частини 2 статті 56 Закону № 796, проводиться при визначенні розміру пенсії за першою складовою, тому при врахуванні зобов`язань рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року по справі № 808/568/18, розмір пенсії зменшується.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що всупереч рішення суду, яке набрало законної сили, та норм законодавства, відповідачем протиправно зменшено з 01.02.2022 року розмір пенсійної виплати позивача. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з лютого 2022 року розміру пенсійної виплати позивача та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , пенсію за віком, шляхом розрахунку пенсії за формулою, передбаченою частиною 1 статті 27 Закону України № 1058, з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України № 796-XII, збільшивши пенсію на 23 відсотки від середньомісячного заробітку у розмірі 7231 грн. 76 коп., починаючи з 01.03.2021, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з цим, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача встановити та виплачувати позивачу пенсію за віком у розмірі 4971 грн. 01 коп. щомісячно, починаючи з 01.03.2021 року задоволенню не підлягають, оскільки це є дискреційними повноваженнями пенсійного органу.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно з ч.2 ст.56 цього Закону в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років
і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
Судовим рішенням від 19.03.2018 року у справі №808/568/18 встановлено, що позивач має право на одержання пенсії на умовах, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і на позивача розповсюджуються пільги, передбачені цим Законом, а саме: позивач має право на збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж роботи, тобто понад 20 років (для чоловіків).
Відповідач, перераховуючи пенсію позивача з 01.01.2018 року відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керувався нормою ч. 2 ст. 56 наведеного Закону з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсії» № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року, згідно якої право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У свою чергу, ч.2 ст.27 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
З матеріалів справи встановлено, що за розрахунком відповідача, проведеним на виконання рішення суду у справі №808/568/18 , загальний розмір пенсії позивача не відповідає нормам законодавства, що діяли на час призначення пенсії позивачу.
Зміст застосованої відповідачем редакції частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що діє з 11.10.2017 року, свідчить про те, що обмеження у застосуванні пільгового обчислення стажу роботи стосуються саме призначення пенсії, а не інших випадків.
При цьому, таке обмеження пов`язане з призначенням особі пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, пенсію позивачу було призначено 03.07.2006 року, а рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року у справі   № 808/568/18 зобов`язано орган Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ..
Отже, рішенням суду фактично визнано за позивачем право на перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції до 11.10.2017 року.
Відповідач, застосовуючи при перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 року редакцію ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що діє з 11.10.2017 року, також не врахував, що у Законі № 2148-VIII відсутнє застереження про те, що зміни, які вносяться до частини другої статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», поширюються на обчислення розміру пенсії особам, яким така пенсія призначена до набрання чинності такими змінами. Зазначені зміни стосуються тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення цих змін.
Крім того, нормою ч.2 ст. 27 Закону № 1058-IV надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1058-IV або спеціальним Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до ст. 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону № 1058-IV. У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.
Відтак, зміни, що внесені до частини другої статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стосуються порядку обчислення фактичного середньомісячного заробітку для пенсії та не можуть бути перешкодою для перерахунку пенсії у зв`язку із понаднормовим страховим стажем.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Отже, зміни до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», внесені Законом № 2148-VIII, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки позивач набув право на відповідне, підтверджене судом, нарахування пенсії раніше, ніж Закон № 2148-VIII набрав чинності.
Також суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що виходячи з наведених вище правових норм, відповідач має здійснити нарахування і, відповідно, виплату пенсії за віком, шляхом розрахунку пенсії за формулою, передбаченою частиною 1 статті 27 Закону України № 1058, з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України № 796-XII, збільшивши пенсію на 23 відсотки від середньомісячного заробітку у розмірі 7231,76 грн., починаючи з 01.03.2021 року.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не обґрунтовано та протиправно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії за віком, з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а отже позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відтак, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області   - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі №280/4549/22 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених   ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко