ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" липня 2023 р.           Справа№ 911/1837/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Руденко  М.А. 
 
за участю секретаря судового засідання Зорі В.С.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання
розглянувши матеріали апеляційної скарги Виконавчого комітету Бориспільської міської ради на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 08.02.2022 (повний текст складено 13.02.2023)
у справі №911/1837/21 (суддя Грабець С.Ю.) 
за первісним позовом Виконавчого комітету Бориспільської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бісквітний комплекс "Рошен",
про визнання додаткової угоди укладеною,
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бісквітний комплекс "Рошен"
до Виконавчого комітету Бориспільської міської ради
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача,- Бориспільської міської ради,
про визнання додаткової угоди укладеною в редакції позивача за зустрічним позовом,
          ВСТАНОВИВ:
Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 08.02.2023 заяву товариства з обмеженою відповідальністю   «Бісквітний комплекс   Рошен»   про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто   з виконавчого комітету Бориспільської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю  "Бісквітний комплекс  Рошен"   115000,00 грн.   витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись з ухваленим додатковим рішенням, Виконавчий комітет Бориспільської міської ради звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення мотивуючи наступним:
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що заявлені до стягнення витрати на відшкодування правової допомоги є штучно створеними, неправомірно завищеними.
Крім того, на думку апелянта, орієнтована вартість, орієнтований обсяг та перелік наданих послуг правничої допомоги, що долучений до позовної заяви, не дають суду першої інстанції підстав для задоволення вимог відповідача, оскільки склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 відкрито апеляційне провадження  за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Бориспільської міської ради на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 08.02.2022 у справі №911/1837/21; призначино справу до розгляду на  07 червня 2023.
Судове засідання у справі № № 911/1837/21, призначене на 07.06.2023 о 12 год. 15 хв., не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 апеляційний розгляд справи № 911/1837/21 призначено на 19.07.2023 о 12 год. 00 хв.
Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Статтею 123 ГПК України   передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Зі змісту частин 1, 2  статті 124 ГПК України   випливає, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.                                                                        
Відповідно до ч. ч. 1, 2  ст. 126 ГПК України   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно до ч. 8  ст. 129 ГПК України   розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу позивач заявив у строки, встановлені  статтею 124 ГПК України, а докази на їх доведення подав в установлений ч. 8  ст. 129  ГПК України   строк. Тож позивач дотримався порядку заявлення до відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу.
За приписами частин 3, 4  ст. 126 ГПК України  для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4  статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі  статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Колегією суддів встановлено, що у позовній заяві позивача міститься попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Зокрема, витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно визначені у розмірі 115000,00 грн.
За приписами частин 3, 4  ст. 126 ГПК України   для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4  статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Поряд з цим, аналіз наведених норм частини 4  статті 126 ГПК України, а також  статті 129 цього Кодексу  дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
За змістом частини третьої  статті 237 Цивільного кодексу України  (далі -  ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною першою  статті 627 ЦК України  передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до  статті 26 Закону № 5076-VI  адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).
Закон № 5076-VI  формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у  статті 627 ЦК України.
Частинами першою та другою  статті 30 Закону № 5076-VI  встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру, - погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою  статті 30 Закону № 5076-VI  як «форма винагороди адвоката», але в розумінні  ЦК України  становить ціну такого договору.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги №25-К/20 від 21.07.2020 року; копію додаткової угоди №2 від 26.07.2021 року до договору про надання правової допомоги №25-К/20 від 21.07.2020 року; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, серії АІ №1137755, від 27.07.2021 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серії КС №6184/10, від 30.08.2017 року; копію акту приймання  передачі наданих послуг №22 від 11.02.2022 року; копію платіжного доручення №5928 від 28.09.2021 року, на суму 64 859,28 грн.
Як вбачається з акту приймання  передачі наданих послуг №22 від 11.02.2022 року, відповідачу за первісним позовом були надані наступні юридичні послуги:
-вивчення та аналіз позовної заяви виконавчого комітету Бориспільської міської ради у справі №911/1837/21 та доданих матеріалів, збір та аналіз матеріалів, що стосуються предмету спору, вироблення та погодження з клієнтом правової позиції, визначення та погодження матеріалів, необхідних для подання до суду в якості доказів на підтвердження правової позиції у справі;
-підготовка, оформлення та подання до суду відзиву на позовну заяву у справі №911/1837/21;
-підготовка, оформлення та подання до суду зустрічної позовної заяви у справі №911/1837/21;
-вивчення та аналіз відзиву виконавчого комітету Бориспільської міської ради на  зустрічну позовну заяву;
-підготовка, оформлення та подання до суду відповіді на відзив виконавчого комітету Бориспільської міської ради на зустрічну позовну заяву;
-підготовка, оформлення та подання до суду на різних етапах розгляду справи: заяви про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору  (Бориспільської міської ради); двох клопотань про надання додаткового строку на подання доказів; трьох клопотань про долучення доказів до матеріалів справи; заяви про зміну предмету зустрічного позову;
-усні консультації з правових та організаційних питань, пов`язаних із розглядом спору, збором, оформленням та поданням доказів в ході розгляду справи;
-безпосереднє представництво інтересів клієнта адвокатом у судових засіданнях 04.08.2021 року, 18.08.2021 року, 29.09.2021 року, 03.11.2021 року, 24.11.2021 року, 15.12.2021 року, 12.01.2022 року та 09.02.2022 року.
Колегія суддів враховує, що втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої  статті 126 ГПК  України  можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.
В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях  статті 627 ЦК  України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в  статті 43 Конституції  (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).
Враховуючи наявність заперечень виконавчого комітету Бориспільської міської ради проти стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бісквітний комплекс "Рошен" судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в цій справі у розмірі 115000,00 грн., колегія суддів дійшла висновку, про недоведеність відповідачем за первісним позовом того, що його витрати на оплату адвокатських послуг, зокрема :вивчення та аналіз позовної заяви виконавчого комітету Бориспільської міської ради у справі №911/1837/21 та доданих матеріалів, збір та аналіз матеріалів, що стосуються предмету спору, вироблення та погодження з клієнтом правової позиції, визначення та погодження матеріалів, необхідних для подання до суду в якості доказів на підтвердження правової позиції у справі; вивчення та аналіз відзиву виконавчого комітету Бориспільської міської ради на  зустрічну позовну заяву; підготовка, оформлення та подання до суду на різних етапах розгляду справи: заяви про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору  (Бориспільської міської ради); двох клопотань про надання додаткового строку на подання доказів; трьох клопотань про долучення доказів до матеріалів справи; заяви про зміну предмету зустрічного позову; усні консультації з правових та організаційних питань, пов`язаних із розглядом спору, збором, оформленням та поданням доказів в ході розгляду справи були неминучими, адже, підготовка відзиву на апеляційну скаргу фактично включає в себе консультації клієнта та вивчення матеріалів апеляційної скарги, тоді як подання зустрічної позовної заяви фактично включає в себе підготовку, оформлення та подання до суду різних клопотань.
Більше того заперечення на позов можуть існувати у двох формах, шляхом подання відзиву чи шляхом подання зустрічного позову.
Отже, стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 115000,00 грн. є не співмірним із складністю справи, предметом позову та часом, витраченим адвокатом у суді першої інстанції, що місцевим господарським судом не враховано.
За викладених обставин колегія суддів вважає, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 50000,00 грн., оскільки подання до суду відзиву на позовну заяву у справі, зустрічної позовної заяви у справі №911/1837/21, відповіді на відзив виконавчого комітету Бориспільської міської ради на зустрічну позовну заяву та участі адвоката у судових засіданнях 04.08.2021 року, 18.08.2021 року, 29.09.2021 року, 03.11.2021 року, 24.11.2021 року, 15.12.2021 року, 12.01.2022 року та 09.02.2022 року є дійсно доведеними, повязаними з роглядом спору, неминучими та співмірними з витраченим адвокатом часом у суді першої інстанції.
Висновок суду
Згідно з ч. 1,  ст. 277 Господарського процесуального кодексу України    підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі - частковому скасуванню.
Керуючись ст.ст.   129,   269,   275,   277,   282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський   суд,-
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Бориспільської міської ради на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 08.02.2022 у справі №911/1837/21 задовольнити частково.
2. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 08.02.2022 у справі №911/1837/21 скасувати в частині стягнення  з Виконавчого комітету Бориспільської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  Бісквітний комплекс  Рошен  115000,00 грн.  витрат на професійну правничу допомогу.
3. Прийняти в цій частині нове рішення.
1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю  Бісквітний комплекс  Рошен  про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути  з виконавчого комітету Бориспільської міської ради (08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок 72, ідентифікаційний код  33003375) на користь товариства з обмеженою відповідальністю  Бісквітний комплекс  Рошен  (08304, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Привокзальна, будинок 82, ідентифікаційний код 34717491)  50000,00 грн. (пятдесят тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.
3. В іншій частині заявлених вимог відмовити.
4. Справу № 911/1837/21 передати до місцевого господарського суду.
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст складено    - 25.07.2023.

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                М.А. Руденко