ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/5550/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Фонду державного майна України, 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року (суддя Дегтярьова С.В.) 
у справі № 340/5550/22 
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,   
до Фонду державного майна України,    
про визнання протиправним та скасування наказу,-
                                                    ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Фонду державного майна України, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 09.09.2022 №1016 про анулювання сертифіката суб`єкта оціночної діяльності від 18.06.2021 №477/21, виданого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення ґрунтується на рецензіях, проведених неповноважною особою, оскільки вона не є членом Громадської організації «Всеукраїнська Спілка оцінювачів землі», тому не може входити до складу експертної ради саморегулівної організації оцінювачів. Рецензія виконана з перевищенням повноважень, оскільки її проведено у відношенні оцінювача, який є членом саморегулівної організації оцінювачів і зареєстрований поза межами адміністративних територій Київської, Черкаської та Чернігівської областей. Крім того,  рецензія проведена без належних на те підстав без запиту особи, в інтересах якої здійснюється визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року позов задоволено.
Суд першої інстанції дійшов висновку про недотримання відповідачем принципу реалізації владних управлінських функцій з огляду на те, що письмовий запит особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, до відповідача не надходив, тому відсутні підстави для проведення рецензування у випадку, що розглядається. Крім того, в ході судового розгляду не встановлено обставин грубого порушення позивачем національних стандартів оцінки й нормативно-правових актів з оцінки при складанні звітів, і як наслідок, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення в повному обсязі. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідач зазначає, що оцінювачем ОСОБА_1 складено два звіти про незалежну оцінку майна, на кожен з яких є рецензії ОСОБА_2 , який мав чинний кваліфікаційний документ та працював в Управлінні забезпечення повноважень у Черкаській області Регіонального відділення ФДМ України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях. Дані рецензії класифікують діяльність оцінювача як грубі порушення нормативно-правових актів з оцінки майна, майнових прав і професійної оціночної діяльності. Твердження суду першої інстанції, що класифікація Звітів про оцінку згідно до п. 67 Національного стандарту № 1, за результатами їх рецензування оцінювачем-рецензентом ОСОБА_3 необґрунтована, а рецензія проведена без легітимної мети є помилковими. 
Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надає послуги з оцінки нерухомих речей (нерухомого майна), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них.
Для цілей здійснення цієї діяльності позивач мав відповідну кваліфікацію, підтвердженням чого є: свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №ОЗ №80 від 04.10.2003, посвідчення про підвищення кваліфікації №МФ №3802-ПК від 09.06.2022, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 18.06.2021 №477/21.
Позивач здійснює свою діяльність  в складі Громадської організації «Всеукраїнська Спілка оцінювачів землі» як член цієї саморегульованої організації оцінювачів. 
Згідно Звіту про оцінку вартості майна - двокімнатної квартири, загальною площею 46,00 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (дата оцінки 13.05.2022), та Звіту про оцінку вартості майна - трикімнатної квартири, загальною площею 95,80 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (дата оцінки 12.05.2022), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 оцінку вказаного нерухомого майна проведено на підставі  Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», відповідно до Національного та міжнародних стандартів оцінки майна.
Рецензування звітів виконано рецензентом Мединським Володимиром Дмитровичем - завідувачем сектору оціночної діяльності Управління забезпечення реалізації повноважень у Черкаській області Регіонального відділення ФДМ України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях,  кваліфікаційне свідоцтво оцінювача №ЕО-65 від 26.10.2000, свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності №2700 від 19.04.2005, посвідчення про підвищення кваліфікації №МФ №7268-ПК від 03.12.2021.
У складених рецензіях від 08.08.2022 підставою проведення рецензування зазначено лист Фонду державного майна України від 12.07.2022 №10-66-8803 (вх.Управління від 04.08.2022 №48/1686) (а.с.16, 20).
За висновками рецензента у вказаних вище звітах про оцінку майна вид вартості вибраний необґрунтований відповідно до вимог Національного стандарту №1; об`єм зібраної інформації щодо подібного майна недостатній для проведення оцінки зазначеного у звітах майна; оціночні процедури застосовано з порушенням нормативних вимог. 
Загальний висновок щодо звіту про оцінку майна  -  двокімнатної квартири, загальною площею 46,00 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ,: звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний. 
Загальний висновок щодо звіту про оцінку майна  -  трикімнатної квартири, загальною площею 95,80 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 : звіт класифікується за ознакою абз.5 п.67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний. 
09.09.2022 Фондом державного майна України відповідно до абз.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», згідно з абзацом 10 п.1 розділу ІІ Положення про порядок анулювання сертифікатів суб`єкта оціночної діяльності - суб`єктів господарювання та їх поновлення після анулювання, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 27.03.2006 №513, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 квітня 2006 року за №417/12291, прийнято наказ №1016 «Про анулювання сертифіката суб`єкта оціночної діяльності», згідно з яким анульовано сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 18.06.2021 №477/21, виданий Фондом державного майна України фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (а.с.10). 
Підставою для прийняття такого рішення, як зазначено в цьому наказі, є наявність у Фонду державного майна України двох звітів про оцінку мана – об`єктів нежитлової нерухомості, що за результатами рецензування рецензентом, який працює у штаті регіонального відділення Фонду державного майна України  по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, класифікуються за ознакою абз.5 п.67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440.
Вважаючи протиправним наказ від 09.09.2022 № 1016 про анулювання сертифіката суб`єкта оціночної діяльності від 18.06.2021 № 477/21, позивач звернувся до суду з цим позовом.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.
Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного регулювання визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» від 12.07.2001 №2658-III.
Відповідно до ст.4 цього Закону професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.
Оціночна діяльність може здійснюватися, зокрема, у  таких формах:
практична діяльність з оцінки майна, яка полягає у практичному виконанні оцінки майна та всіх процедур, пов`язаних з нею, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами з оцінки майна;
рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.
Практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб`єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до  статті 5  цього Закону.
Статтею 3 цього Закону визначено, що оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в  статті 9  цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.
Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до  статті 12  цього Закону.
Так, згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону №2658-III звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.
Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.
Відповідно до ст.5 цього Закону до суб`єктів оціночної діяльності належать, зокрема, суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. 
В свою чергу, відповідно до частини першої статті 18 Закону №2658-III сертифікат суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб`єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб`єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.
Відповідно до ст.20 Закону №2658-III сертифікат може бути анульовано Фондом державного майна України виключно з підстав, наведених у цій статті, зокрема: за наявності порушень вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів з оцінки майна, виявлених шляхом рецензування, які призвели до визнання неякісною оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, або оцінювачами, які працюють у його штатному складі.
Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що порядок розгляду питань про анулювання сертифіката та його поновлення встановлюється Фондом державного майна України.
Наказом Фонду державного майна України від 27.03.2006 №513 затверджено Положення про порядок анулювання сертифікатів суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання та їх поновлення після анулювання.
Пунктом 1 розділу І Положення №513 визначено, що для анулювання сертифіката Фонд видає наказ, у якому зазначаються причини, на підставі яких було прийняте відповідне рішення. Накази про анулювання сертифікатів підлягають опублікуванню в додатку до Державного інформаційного бюлетеня про приватизацію - газеті Відомості приватизації, а також на офіційному веб-сайті Фонду в мережі Інтернет.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Положення №513 за результатами рецензування звітів про оцінку майна, майнових прав (далі - оцінка майна), що здійснюється відповідно до вимог законодавства з оцінки майна та професійної оціночної діяльності, Фонд приймає одне з таких рішень:
попереджає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо недопущення у подальшому порушень нормативно-правових актів з оцінки майна та професійної оціночної діяльності у разі наявності одного звіту про оцінку майна, що класифікується згідно з абзацом четвертим пункту 67 Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1);
анулює сертифікат у разі наявності одного і більше звітів про оцінку майна, що класифікуються згідно з абзацом четвертим пункту 67 Національного стандарту № 1, або якщо один і більше звітів про оцінку майна класифікуються за абзацом п`ятим пункту 67 Національного стандарту № 1;
звертається до Екзаменаційної комісії з пропозицією розглянути на її засіданні питання щодо позбавлення (анулювання) кваліфікаційних свідоцтв або інших кваліфікаційних документів оцінювача, який безпосередньо склав звіт про оцінку майна;
звертається до Екзаменаційної комісії з пропозицією розглянути на її засіданні питання про необхідність пройти підвищення кваліфікації оцінювачем за напрямами оцінки майна та спеціалізаціями в межах цих напрямів, що відповідають напрямам та спеціалізаціям звіту про оцінку майна, щодо якого були зауваження;
звертається до Екзаменаційної комісії з пропозицією розглянути на її засіданні питання про необхідність надати Екзаменаційній комісії для рецензування додатково декілька звітів про оцінку майна за напрямами оцінки майна та спеціалізаціями в межах цих напрямів, що відповідають напрямам та спеціалізаціям звіту про оцінку майна, щодо якого були зауваження.
Питання рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) врегульовано статтею 13 Закону №2658-III, відповідно до частини першої якої рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).
Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у  статті 5  цього Закону (ч.2 ст.13 Закону №2658-III).
Відповідно до п. 63 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, рецензування полягає у неупередженому об`єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва.
Вимоги до рецензії наведені в пункті 65 Національного стандарту №1, відповідно до якого в рецензії повинні зазначатися: підстави проведення рецензування; повна назва звіту про оцінку майна, що був об`єктом рецензування, відомості про його виконавців, їх кваліфікацію та висновок про можливість проведення зазначеними особами оцінки майна відповідно до правових вимог провадження професійної оціночної діяльності; строк проведення рецензування і дата підписання рецензії; висновок про обґрунтованість вибору виду вартості та її відповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; висновок про зібрані виконавцем звіту про оцінку майна вихідні дані та іншу інформацію (їх повнота, достатність для проведення оцінки майна та розкриття у звіті); висновок про відповідність і правильність застосування під час проведення оцінки методичних підходів, методів та оціночних процедур з урахуванням мети і бази оцінки, обґрунтованість використаних припущень; загальний висновок про достовірність оцінки майна.
Пунктом 67 Національного стандарту №1 передбачено, що рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна. Звіт класифікується за такими ознаками: 
звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна (абз.2); 
звіт у  цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна,  але  має  незначні  недоліки,  що  не  вплинули  на достовірність оцінки (абз.3); 
звіт не  повною  мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки  майна  і  має  значні  недоліки,  що  вплинули  на достовірність оцінки, але може  використовуватися  з  метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків (абз.4); 
звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є  неякісним  та  (або)  непрофесійним  і  не  може  бути використаний (абз.5). 
Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, вбачається, що статтею 20  Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»  встановлений вичерпний перелік підстав, за яких сертифікат суб`єкта оціночної діяльності може бути анульований, зокрема, наявність порушень вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів з оцінки майна, виявлених шляхом рецензування, які призвели до визнання неякісною оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, або оцінювачами, які працюють у його штатному складі.
Визначені в пункті 1 розділу ІІ Положення №513 умови прийняття Фондом державного майна України рішення про анулювання сертифікату суб`єкта оціночної діяльності, зокрема, наявність одного і більше звітів про оцінку майна, що класифікуються згідно з  абзацом четвертим  пункту 67 Національного стандарту № 1, або якщо один і більше звітів про оцінку майна класифікуються за абзацом п`ятим пункту 67 Національного стандарту № 1 -  не можуть підміняти встановлені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» підстави анулювання сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, тим більше, що  ч.3 ст.20 вказаного Закону Фонду державного майна України делеговані повноваження щодо встановлення Порядку  розгляду питань про анулювання сертифіката та його поновлення, тобто визначення виключно процедурних питань.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що тільки виявлені за наслідками рецензування звіту про оцінку майна порушення вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та інших нормативно-правових актів з оцінки майна, які призвели до визнання неякісною оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, може бути підставою для анулювання сертифікату суб`єкта оціночної діяльності. 
Судом першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі досліджено складені рецензії на звіти про оцінку майна, і встановлено, що зауваження в цих рецензіях є необґрунтованими і за своїм змістом не впливають на правильність проведеної оцінки майна. При цьому рецензент не посилається на недостовірність висновку про вказану суб`єктом оціночної вартості ціну об`єктів оцінки. 
Щодо зауваження в рецензіях про відсутність обґрунтування вибору бази оцінки та вибору застосування методичних підходів, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що ані Національний стандарт № 1, ані інші нормативного-правові акти з оцінки майна не вимагають  від суб`єкта оціночної діяльності, який здійснює оцінку майна, обґрунтовувати вибір бази оцінки майна та застосування методичних підходів. 
Відповідно до п.56 Національного стандарту № 1 Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: 
опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; 
дату оцінки  та  дату  завершення  складення звіту,  а у разі потреби  -  строк  дії  звіту  та  висновку  про  вартість   майна відповідно до вимог законодавства; 
мету проведення  оцінки  та  обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; 
перелік нормативно-правових   актів,   відповідно   до   яких проводиться оцінка; 
перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; 
виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; 
опис та  аналіз  зібраних  і  використаних  вихідних даних та 
іншої інформації під час проведення оцінки; 
висновки щодо  аналізу  існуючого  використання  та  найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; 
виклад змісту  застосованих  методичних підходів,  методів та оціночних процедур,  а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; 
письмову  заяву  оцінювача  про  якість використаних вихідних даних  та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості   особистого   огляду   -   відповідні  пояснення  та обґрунтування    застережень   і   припущень   щодо   використання результатів  оцінки),  дотримання  національних  стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення,   інші   заяви,   що  є  важливими  для  підтвердження достовірності  та  об`єктивності  оцінки майна і висновку про його вартість;  
висновок про вартість майна; 
додатки з  копіями  всіх  вихідних  даних,  а  також  у  разі потреби -   інші   інформаційні   джерела,   які   роз`яснюють   і підтверджують припущення та розрахунки. 
База оцінки та порядок визначення вартості майна регламентований п.11 - п.34 Національного стандарту № 1, і в даному випадку, виходячи з положень Національного стандарту №1,  застосування позивачем при проведенні оцінки майна бази, що відповідає ринковій вартості, узгоджується з приписами цього нормативного акту.  
Щодо методичних підходів до оцінки майна,  відповідно до п.35, 36  Національного стандарту № 1 оцінка  майна  проводиться  із  застосуванням  методичних підходів,  методів оцінки,  які є складовими частинами  методичних підходів   або  є  результатом  комбінування  кількох методичних підходів, а також оціночних процедур. 
Оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення. 
Для  проведення  оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: витратний (майновий - для оцінки об`єктів у  формі  цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); дохідний; порівняльний (п.38 Національного стандарту № 1). 
Порівняльний  підхід  ґрунтується на врахуванні принципів заміщення та попиту і пропонування. Порівняльний підхід передбачає аналіз  цін  продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між  об`єктами порівняння та об`єктом оцінки (п.47 Національного стандарту № 1).
Виходячи з встановлених у справі обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції щодо суті викладених рецензентом зауважень, вважає за необхідне також зазначити, що висновки рецензента про вибраний необґрунтований вид вартості відповідно до вимог Національного стандарту № 1, застосування оціночних процедур з порушенням нормативних вимог  викладені без зазначення, які саме правові норми з оцінки майна порушені суб`єктом оціночної діяльності (позивачем у справі). Також рецензентом не вказано, в чому полягає недостатність зібраної виконавцем інформації щодо подібного  майна і як це вплинуло на оцінку майна, при тому, що за змістом рецензій рецензентом не встановлено недостовірності  оцінки майна.
З цього приводу суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до визначення понять в Національному стандарті № 1,  необ`єктивна оцінка  -  оцінка,  яка  ґрунтується на явно неправдивих  вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ`єктивного висновку про вартість об`єкта оцінки; 
неякісна (недостовірна)  оцінка   -   оцінка,   проведена  з порушенням  принципів,  методичних  підходів,  методів,  оціночних процедур  та  (або)  на  основі  необґрунтованих   припущень,  що доводиться шляхом рецензування; 
непрофесійна оцінка   -   оцінка,   проведена   з  порушенням кваліфікаційних вимог,  що визначаються законодавством про  оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.
Також суд апеляційної інстанції встановив, що покладені в основу оскаржуваного наказу Фонду державного майна України від 09.09.2022 № 1016 рецензії на звіти про оцінку майна не містять загального висновку щодо достовірності оцінки майна, як того вимагає п.65 Національного стандарту №1, а містять загальний висновок щодо цих звітів, а саме: про їх невідповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, неякісність та (або) непрофесійність без визначення та доведення, в чому саме полягає така невідповідність, неякісність та непрофесійність.
Наведене вище в сукупності свідчить, що означеними вище результатами рецензування складених позивачем звітів про оцінку майна не встановлено порушень позивачем вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та інших нормативно-правових актів з оцінки майна, які призвели до визнання неякісною оцінки майна.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний наказ Фонду державного майна України від 09.09.2022 № 1016 не містить жодної встановленої Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» підстави анулювання сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, а посилання відповідача на приписи Положення № 513 не роблять цей наказ обґрунтованим і таким, що прийнятий на підставах, що визначені законом, отже цей наказ не відповідає критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.2 КАС України), у зв`язку з чим є протиправним і підлягає скасуванню.
Суд першої інстанції під час розгляду справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
                                                      
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі № 340/5550/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко