СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року                                    м. Харків                                   Справа №922/1284/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя  Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.
учасники провадження у справі - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1  (вх.№888Х від 09.05.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.04.2023 у справі №922/1284/23 (м. Харків, суддя Аюпова Р.М., ухвалу підписано 10.04.2023),
за позовом  ОСОБА_1 , м. Харків,
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО», м. Харків,
2. ОСОБА_2 , м. Київ,
3. ОСОБА_3 , м. Харків, 
4. ОСОБА_4 , м. Харків, 
про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , м. Харків, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО», м.Харків; ОСОБА_2 , м. Київ; ОСОБА_3 , м.Харків; ОСОБА_4 , м. Харків, про визнання припиненими його трудових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «СВО» на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), а також про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО» ОСОБА_1 .
В обґрунтування своєї позовної заяви, поданої на підставі вищенаведеної норми КЗпП, ОСОБА_1 посилався на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «СВО» його трудових прав, які полягають у бездіяльності учасників Товариства щодо проведення загальних зборів учасників та вирішення питання про його звільнення з посади директора та невжиття відповідачем заходів щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру про виключення запису щодо керівника цієї юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО», що свідчить, на думку заявника, про небажання першого відповідача вважати припиненими його відносини з позивачем та продовження вважати його керівником підприємства.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.04.2023 відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 , м. Харків, до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО», м. Харків; ОСОБА_2 , м. Київ; ОСОБА_3 , м. Харків; ОСОБА_4 , м.Харків, про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії (вх.№1284/23 від 05.04.2023). Позовну заяву з додатками повернуто заявнику.
ОСОБА_1  з вказаною ухвалою суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали суду; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.04.2023 у справі №922/1284/23 та ухвалити рішення про відкриття провадження у справі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1  посилається на наступне: 
- наявний спір є корпоративним, оскільки вимоги позивача вимагають оцінювання законності дій органів управління товариства з обмеженою відповідальністю. Саме невиконання вищим органом управління товариством - загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО» своїх обов`язків щодо вирішення питання стосовно виконавчого органу товариства - директора, стало предметом цього спору, а саме тому має розглядатися за правилами господарського судочинства; 
- зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав; така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права; 
- питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника чи члена виконавчого органу суб`єкта господарювання - юридичної особи було неодноразово предметом розгляду Верховного Суду, який зробив висновок про віднесення даної категорії спорів до господарської юрисдикції, що викладено в постановах Верховного Суду від 16.10.2019 по справі №752/10984/14-ц, від в 28.11.2018 року по справі №562/304/17, від 10.04.2019 року по справі №510/456/17, від 10.09.2019 по справі №921/36/18. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1  (вх.№888Х від 09.05.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.04.2023 у справі №922/1284/23 залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Повідомлено апелянта про можливість подати заяву про усунення недоліків у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Повідомлено апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.
В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№6334 від 02.06.2023) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 11.05.2023. Зокрема, апелянтом надано докази поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 поновлено ОСОБА_1  пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №922/1284/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1  (вх.№888Х від 09.05.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.04.2023 у справі №922/1284/23. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1284/23. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми “Електронний суд” (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду inbox@eag.court.gov.ua Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень.
07.06.2023 на виконання вимог ухвали суду від Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/1284/23 (вх.№6502).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 призначено справу №922/1284/23 до розгляду на "15" серпня 2023 р. о 10:00 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду inbox@eag.court.gov.ua. Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/
Від апелянта надійшло клопотання (вх.№9509   від 14.08.2023), в якому просить проводити судовий розгляд без присутності апелянта та його представника; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.04.2023 у справі №922/1284/23 та ухвалити рішення про відкриття провадження у справі.  
До судового засідання Східного апеляційного господарського суду 15.08.2023 сторони у справі не з`явились, про судове засідання повідомлялись шляхом надсилання копії ухвали від 04.07.2023 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Ухвали, направлені на адресу позивача (трекінг Укрпошти 6102272433487), відповідача-1 (трекінг Укрпошти 6102272433495), відповідача-2 (трекінг Укрпошти 6102272433452), відповідача-3 (трекінг Укрпошти 6102272433460), відповідача-4 (трекінг Укрпошти 6102272433479) не були доставлені з причин «адресат відсутній».
Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Крім того, згідно картки обліку вихідних документів №1970 від 05.07.2023 копії ухвали суду направлялись на електронні адреси, зазначені учасниками провадження у справі, як контактні, про що в системі «Діловодство спеціалізованого суду» містяться відомості про успішне доставлення електронних листів.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про призначення справи до слухання.
Ураховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, судом здійснено дії щодо їх належного повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, зважаючи на клопотання апелянта про розгляд справи за його відсутності та необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, забезпечення судом реалізації учасниками судового процесу права приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, сприяння у наданні їм достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та поданні процесуальних документів, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в даному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2013, рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО» (Протокол №1) ОСОБА_1 було призначено на посаду Директора Товариства з обмеженою відповідальністю «CBО» код ЄДРПОУ: 30916425, місцезнаходження 61125, Харківська обл., м. Харків, пров. М?ясний, буд. 1, на підставі якого 30.09.2013 року ОСОБА_1 був виданий наказ про вступ на посаду директора Товариства, та внесено відповідний запис до трудової книжки.
Як зазначає позивач, на даний час, учасники Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО» не займаються та не опікуються своїм підприємством, Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО» найманих працівників не має (крім директора - Позивача), а також підприємством не виконуються поставлені економічні завдання.
Як наслідок, Позивач втратив матеріальну (економічну) та будь-яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді Директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО». Позивачем було прийняте рішення змінити місце роботи та сферу діяльності. 
Відповідно до пункту 5.1 статуту Товариства вищим органом Товариства є загальні збори учасників, виконавчим органом товариства є директор. Припинення повноважень Позивача, як директора ТОВ «СВО», відповідно до закону належить загальним зборам учасників.
Пунктом 5.6. статуту передбачено, що про порядок скликання загальних зборів учасників Товариства визначається відповідно до законодавства України.
Так, відповідно до частини 2 статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства.
Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО» є:
1) ОСОБА_2 , частка у статутному капіталі Товариства складає 33,34 відсотки;
2) ОСОБА_3 , частка у статутному капіталі Товариства складає 33,33 відсотки;
3) ОСОБА_4 , частка у статутному капіталі Товариства складає 33,33 відсотки.
12.02.2023, шляхом поштових відправлень, а також шляхом направлення листів електронною поштою на електронні адреси учасників ТОВ «СВО» Позивачем була надіслана всім учасникам Товариства заява про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства з 13.02.2023 року за власним бажанням, відповідно до статті 38 Кодексу законів про працю України.
На дану заяву позивач отримав відповіді від учасників Товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , в яких вони зазначили, що не заперечують проти звільнення ОСОБА_1 з посади директора, але зазначили про неможливість виключення запису про нього з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в зв`язку із пошуками кандидата на посаду директора та відсутністю всіх учасників Товариства в місті Харкові, з огляду на що неможливо провести загальні збори учасників Товариства, рішенням яких можна затвердити звільнення директора та виключення його з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповіді від учасника ОСОБА_3 не було отримано.
13.02.2023 Позивачем був виданий наказ про звільнення його з посади директора Товариства 13.02.2023 за власним бажанням, та відповідно до зазначеного внесено запис про звільнення до трудової книжки. 
Директором Товариства на адресу учасників Товариства були відправлені повідомлення про необхідність проведення загальних зборів учасників Товариства, з порядком денним: вирішення питання щодо про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії щодо проведення державної реєстрації зміни директора в Єдиному державному реєстрі відносно директора ТОВ «СВО».
Окрім того, Позивачем, як особою, дані про яку внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на адресу учасників Товариства також були відправлені повідомлення про необхідність проведення загальних зборів учасників Товариства, з порядком денним: вирішення питання про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити дії щодо проведення державної реєстрації зміни директора в Єдиному державному реєстрі відносно директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО».
Уповноважений на звільнення директора орган не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків. Як зазначає позивач, бездіяльністю, яка виразилась у не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства, Товариства з обмеженою відповідальністю «СВО» були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд. Крім цього, невнесення Відповідачем відповідних змін про звільнення з посади директора ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру свідчать про те, що Відповідач не визнає припинення трудових відносин із позивачем, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.  
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки у позовній заяві відсутні будь-які посилання на порушення корпоративних прав позивача, не зазначено, що позивач був (або є) учасником (засновником, акціонером, членом) наведеної юридичної особи. Крім того, наведений спір безпосередньо не пов`язаний з управлінням Підприємством, а також не стосується відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) посадової особи. Суд також зазначив, що спір між сторонами виник з трудових правовідносин, а відтак такий спір не відноситься ні до господарських, ні до корпоративних, ні до кондиційних (пов`язаних з відшкодуванням збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадової особи) та роз`яснив заявнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції суду загальної юрисдикції за правилами ЦПК України.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абзац перший частини першої   статті 19   ЦПК України).
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.
Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (частина перша   статті 43 Конституції України).
До трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами (частина перша   статті 3 КЗпП України).
Законодавство про працю складається з   Кодексу законів про працю України   та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України).
Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем-фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець-фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (речення перше частини першої   статті 21 КЗпП України).
Однією з підстав припинення трудового договору є його розірвання з ініціативи працівника (пункт 4 частини першої   статті 36 КЗпП України), зокрема розірвання з цієї ініціативи трудового договору, укладеного на невизначений строк (стаття 38 КЗпП України).
Однак правове регулювання припинення повноважень виконавчого органу товариства (директора), чи члена цього органу, якщо останній є колегіальним (дирекцією), з його власної ініціативи відрізняється від розірвання трудового договору з ініціативи працівника, який не є виконавчим органом товариства або членом цього органу.
Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь в управлінні ним шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на їхнє прийняття органу можуть мати наслідки і для трудових відносин, але визначальними у таких ситуаціях є відносини корпоративні, тобто пов`язані з управлінням товариством (постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №510/456/17, від 8 листопада 2019 року у справі №667/1/16, від 4 лютого 2020 року у справі №915/540/16 (пункт 34), від 19 лютого 2020 року у справі №145/166/18 (пункт 53), від 12 січня 2021 року у справі №127/21764/17).
За змістом пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають із корпоративних відносин, в тому числі пов`язані з управлінням юридичної особою.
З огляду на цей припис перелік спорів, що виникають із корпоративних відносин і належать до юрисдикції господарських судів, не є вичерпним, й охоплює зокрема спори, пов`язані з управлінням юридичною особою. Стороною цих спорів не обов`язково є учасник такої особи. Спір щодо припинення трудового договору одноосібного виконавчого органу (директора) товариства з обмеженою відповідальністю є спором, який виник із корпоративних відносин, оскільки пов`язаний із реалізацію загальними зборами цього товариства їхньої компетенції щодо формування виконавчого органу та припинення його повноважень. Тому такий спір стосується управління юридичною особою і належить до юрисдикції господарського суду. Відсутність у позовній заяві обґрунтування позивачем, який є директором товариства, участі у відносинах управління останнім і їхнього припинення у разі задоволення позову не впливає на існування спору, пов`язаного з управлінням товариством.
До господарських товариств належить, зокрема, товариство з обмеженою відповідальністю (частина перша статті 84, частина друга статті 113 ЦК України). Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване однією або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділено на частки (частина перша статті 140 ЦК України).
Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України). Органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган (частина перша статті 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь в управлінні ним шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним (абзац четвертий пункту 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у від 12 січня 2010 року №1-рп/2010 у справі №1-2/2010).
Виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства (частина перша статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб (речення перше частини другої статті 99 ЦК України). Виконавчий орган товариства є одноосібним (речення перше частини четвертої статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»). Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад (речення перше частини п`ятої статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
Як вбачається з матеріалів справи,  позивач є одноосібним виконавчим органом товариства (директором), який згідно з відомостями з ЄДР наділений правом вчиняти дії від імені товариства.
Працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили (частини перша та третя статті 38 КЗпП України).
Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства (частина перша статті 98 ЦК України).
Згідно з пунктом п.5.12 статуту ТОВ «СВО» до виключної компетенції Загальних зборів належить, зокрема, розгляд та прийняття рішення про обрання Директора Товариства та встановлення розміру його винагороди. Пунктом 5.15 статуту встановлено, що виконавчим органом Товариства є Директор. Директор призначається Загальними зборами учасників на невизначений термін, доки Загальні збори учасників не припинять його повноважень. 
Звільнення з посади директора товариства (відкликання директора) є припиненням повноважень одноосібного виконавчого органу, що відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. У разі виявлення директором бажання розірвати трудовий договір із товариством їхнє скликання для розгляду відповідної заяви може залежати від самого директора (пункт 1 частини першої статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
За змістом частини тринадцятої статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» повноваження одноосібного виконавчого органу можуть бути припинені лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу або тимчасового виконувача його обов`язків; наслідком такого припинення повноважень одноосібного виконавчого органу є припинення відповідного договору, зокрема розірвання трудового договору.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства. 
Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства (частини друга та третя статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
Пунктом п.5.3. Статуту ТОВ «СВО» визначено, що річні загальні збори учасників Товариства скликаються протягом 6 (шести) місяців наступного за звітним року, якщо інше не встановлено законом. 
Відповідно до п.5.4. Статуту ТОВ «СВО» загальні збори учасників можуть скликатися, зокрема, з ініціативи Директора. 
Порядок скликання Загальних зборів учасників визначається відповідно до законодавства України (пункт 5.6. Статуту ТОВ «СВО»). 
Для належної реалізації права на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за власною ініціативою директор товариства має не тільки написати відповідну заяву на підставі статті 38 КЗпП України, подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою як виконавчий орган товариства скликати загальні збори учасників, на вирішення яких поставити питання щодо свого звільнення (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19 січня 2022 року у справі №911/719/21).
На відміну від випадку, коли роботодавець в особі загальних зборів товариства ініціює припинення повноважень одноосібного виконавчого органу згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України (припинення повноважень посадових осіб), директор у випадку вияву ним ініціативи згідно зі статтею 38 КЗпП України щодо звільнення з посади може сам ініціювати скликання загальних зборів учасників товариства для вирішення питання про своє звільнення.
У випадку відсутності рішення скликаних загальних зборів учасників товариства про звільнення директора товариства, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення цих зборів, директор має право звернутися до суду з вимогою про припинення його повноважень.
У даному випадку позивач, виконуючи повноваження одноосібного виконавчого органу товариства, звернувся з позовом до самого товариства про визнання трудових відносин і відносин представництва припиненими, а також про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про директора ТОВ «СВО» Близнюка В.М. Отже, вимоги позивача спрямовані на припинення повноважень директора, обраного загальними зборами учасників товариства. Тому цей спір пов`язаний із управлінням товариством. Наслідки його вирішення можуть впливати на трудові відносини позивача з товариством, що не змінює корпоративного характеру такого спору.
Звернення до суду особи, яка є одноосібним виконавчим органом товариства, для припинення її повноважень, зокрема у випадку, якщо загальні збори учасників не розглядають заяву про звільнення з посади директора, пов`язане з корпоративними відносинами у цьому товаристві.
Корпоративні права на участь в управлінні товариством його учасники реалізовують, зокрема, шляхом прийняття компетентним органом товариства рішення щодо припинення повноважень одноосібного виконавчого органу (директора). Таке рішення може мати наслідки для трудових відносин, але визначальними у таких ситуаціях є відносини корпоративні.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 по справі №448/362/22. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір про припинення повноважень одноосібного виконавчого органу відноситься до господарської юрисдикції. А тому суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, зробивши висновок про те, що спір слід розглядати за правилами цивільного судочинства. 
Стосовно посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18, колегія суддів зазначає наступне. 
З метою узгодження практики Верховного Суду щодо розгляду за правилами господарського судочинства спорів про припинення повноважень одноосібного виконавчого органу товариства у разі подання директором заяви про розірвання з його ініціативи трудового договору, укладеного на невизначений строк, Велика Палата Верховного Суду 19.01.2023 прийняла справу №448/362/22 до розгляду.
За результатами розгляду справи №448/362/22 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.06.2023 відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 грудня 2019 року у справі №758/1861/18, та визначила, що спори про припинення повноважень одноосібного виконавчого органу віднесено до господарської юрисдикції.
У разі, коли Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди враховують висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №161/12771/15-ц (пункт 88), від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц (пункт 93), від 1 квітня 2020 року у справі №520/13067/17 (пункт 27.3), від 23 червня 2020 року у справі №179/1043/16-ц (пункт 49), від 30 червня 2020 року у справах №264/5957/17 (пункт 43) і №727/2878/19 (пункт 40), від 29 вересня 2020 року у справі №712/5476/19 (пункт 43), від 9 лютого 2021 року у справі №381/622/17 (пункт 44), від 25 травня 2021 року у справі №149/1499/18 (пункт 31), від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17 (пункт 7.20), від 12 жовтня 2021 року у справі №233/2021/19 (пункт 40), від 2 листопада 2021 року у справі №917/1338/18 (пункт 92), від 9 листопада 2021 року у справі №214/5505/16 (пункт 36), від 8 червня 2022 року у справі №362/643/21 (пункт 67), від 22 вересня 2022 року у справі №462/5368/16-ц (пункт 43)).
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли свої підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та є підставою для його скасування. 
Як вбачається із прохальної частини апеляційної скарги ОСОБА_1  (вх.№888Х від 09.05.2023) та клопотання апелянта (вх.№9509 від 14.08.2023), останній просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.04.2023 у справі №922/1284/23 та ухвалити рішення про відкриття провадження у справі.  
Водночас згідно з частиною 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Отже, процесуальним законодавством встановлений порядок розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, зокрема, у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про відмову у відкритті провадження, справа передається на розгляд суду першої інстанції. А тому суд апеляційної інстанції не має повноважень у даному випадку ухвалити рішення про відкриття провадження у справі.   
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 10.04.2023 у справі №922/1284/23 підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд суду першої інстанції.
При цьому, у зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл суми судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України. 
Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 18.08.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 №3057-ІХ).
Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.   
На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст. 273 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, п.2, ч.1 ст.275, п.п.4 ч.1 ст. 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.04.2023 у справі №922/1284/23 скасувати.
Справу №922/1284/23 передати на розгляд Господарському суду Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.08.2023. 

Головуючий суддя                                                                    Р.А. Гетьман

Суддя                                                                                           В.В. Россолов  

Суддя                                                                                           О.І. Склярук