ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6638/23 Справа № 204/11507/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А.І. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року                                                                м. Дніпро 

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі: 
       головуючого – Пищиди М.М.
       суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
       за участю секретаря судового засідання – Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я, внаслідок нещасного випадку на виробництві, -

В С Т А Н О В И Л А:

       У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я, внаслідок нещасного випадку на виробництві.
       В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він з 03 листопада 2004 року працював у ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська Західна-1» гірничим працівником підземним 3 розряду. 05 серпня 2008 року ВАТ «Вк «Шахта Красноармійська Західна-1» змінено найменування на ВАТ «Покровське». 
       3 07 листопада 2008 року позивача переведено на тому ж підприємстві гірником очисного забою 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті. 
       07 вересня 2010 року ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська Західна-1» змінено найменування на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». 
       17 травня 2011 року його переведено гірником очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті, а 29 грудня 2014 року його було звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. 
       19 липня 2017 року його було прийнято на підприємство учнем гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті з подальшим працевлаштуванням на посаду гірника очисного забою. 
       13 вересня 2018 року ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» перейменовано ПАТ «Шахтоуправління Покровське». 
       18 травня 2020 року його було звільнено з роботи у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я п. 2 ст. 40 КЗпП України. 
       Стверджує, що за час роботи на підприємстві відповідача з ним сталося 2 нещасних випадки на виробництві: перший нещасний випадок стався 23 квітня 2009 року, а другий – 21 жовтня 2019 року. 
       Відповідно до довідки МСЕК від 18 травня 2020 року серії 12 AAA № 093071 йому первинно було встановлено 50% втрати працездатності за трудовим каліцтвом, з них 10% втрати працездатності повторно, по трудовому каліцтву ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
       Відповідно до довідки МСЕК від 22 липня 2021 року серії 12 AAA № 091809 йому первинно встановлено 50% втрати працездатності за трудовим каліцтвом, з них 10% втрати працездатності повторно, по трудовому каліцтву 23 квітня 2009 року та, повторно встановлено третю групу інвалідності та трудовим каліцтвом. 
       Вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок трудового каліцтва отриманого внаслідок нещасного випадку, що стався під час виконання ним своїх трудових обов`язків. 
       Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 200 000, 00 гривень.
       Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я, внаслідок нещасного випадку на виробництві – задоволено частково.
       Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 150000 гривень, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.
       В іншій частині позовних вимог відмовлено.
       Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь Держави судовий збір у розмірі 1500 гривень.
       Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.
       Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 03 листопада 2004 року працював у ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська Західна-1» гірничим працівником підземним 3 розряду. 05 серпня 2008 року ВАТ «Вк «Шахта Красноармійська Західна-1» змінено найменування на ВАТ «Покровське». 3 07 листопада 2008 року позивача переведено на тому ж підприємстві гірником очисного забою 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті. 
       07 вересня 2010 року ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська Західна-1» змінено найменування на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». 
       17 травня 2011 року позивача переведено гірником очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті, а 29 грудня 2014 року позивача було звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а. с. 12). 
       19 липня 2017 року відповідачем було прийнято позивача на підприємство учнем гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті з подальшим працевлаштуванням на посаду гірника очисного забою. 
       13 вересня 2018 року ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» перейменовано ПАТ «Шахтоуправління Покровське». 
       18 травня 2020 року позивача було звільнено з роботи у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я п. 2 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу № 1370 в від 21 травня 2020 року, що підтверджується копією трудової книжки (а. с. 13 на звороті).
       Актом № 28 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 27 квітня 2009 року, затвердженого 27 квітня 2009 року генеральним директором ВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська – Західна № 1» Гирюк В.С. встановлено, що на 4 дільниці 8 південної лави блока 6, 23 квітня 2009 року о 13 годині 30 хвилин з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. В пункті 7 даного акту зазначено, що основною причиною нещасного випадку є особиста необережність потерпілого (позивача), знаходження в небезпечній зоні; а супутньою – відсутність належного контролю за безпечним виконанням робіт. При цьому, особами, які допустили правопорушення вимог законодавства про охорону праці, у п. 10 даного акту, зазначено позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
       В акті розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 21 жовтня 2019 року о 17 годині 10 хвилин, який затверджений 21 січня 2020 року генеральним директором ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське» Яковенком В.Г. (а. с. 16-21) встановлено, що на дільниці з видобутку вугілля № 5 ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське» 11 південна лава боку 10, 21 жовтня 2019 року о 17 годині 10 хвилин з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.
       При цьому, у п. 5 даного акту «вид події та причини настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, шкідливі або небезпечні виробничі фактори» зазначено: «вид події» - падіння устаткування (обладнання) або їх конструктивних елементів; «причини: основна технічна» – незадовільний технічний стан засобів виробництва: знаходження верхнього перекриття секцій механізованого комплексу ЗКД – 90Т № 21 і № 24 в 11 південній лаві блоку 10 у стані «нахлесту» (порушення: паспорт відпрацювання виїмної дільниці 11 південної лави блоку 10 пласта d4 (технологія ведення очисних робіт)), «причина супутня організаційна» – порушення технологічного процесу: порушення виконавцями робіт технологічного процесу з вирівнювання секцій механізованого комплексу ЗКД – 90Т № 23 і № 24у 11 південній лаві блоку 10 пласта d4 – застосування сторонніх предметів (вісь горизонтальна) та у спосіб, не визначений технологічною документацією за необхідністю: виконання робіт двома ГРОЗ; виконання робіт за попереднім узгодженням з відповідальною посадовою особою у зміні (гірничий майстер); застосування гідравлічного домкрату ЗКД-90Т, який необхідно закріпити двома відрізками ланцюга 30*108 до надійно розтиснутої сусідньої, з «закушенної» з боку секцією, яка встановлена правильно (№24). Другий бік гідродомкрату відрізком ланцюга аналогічно закріплюється до «закушеної» секції після чого виконується вирівнювання «закушеної» секції; порушення: п. 1.11. Інструкції з охорони праці, безпечного виконання робіт та поведінці в шахті гірника очисного забою», затвердженої наказом № 5823 ТБ від 08 травня 2019 року; п. 1 гл. 5 роз. IV НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах» затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 62 від 22 березня 2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року під № 398/17693, п. 2.9 «Колективного договору підприємства на 2017-2019 рр.», зареєстрованого в Покровській міській раді за № 43від 04 квітня 2017 року, ст. 14 Закону України «Про охорону праці»; невиконання посадових обов`язків: відсутність належного контролю за безпечним виконанням робіт на дільниці № 5 21 жовтня 2019 року у ІІ зміну з боку інженерно-технічного персоналу дільниці № 5(порушення п. 16, гл. 5, розд. IV 10.0-1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах» затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 62 від 22 березня 2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року під № 398/17693, п. 4.2 «Посадової інструкції гірничого майстра дільниці з видобутку вугілля», п. 2.11«Колективного договору підприємства на 2017-2019 рр.», зареєстрованого в Покровській міській раді за № 43від 04 квітня 2017 року.
       Особами, які допустили правопорушення вимог законодавства з охорони праці та гігієни праці або органу, який проводить досудове розслідування (у разі складення тимчасового акта за формою 11-1), у п. 8 даного акту, зазначено позивача та ОСОБА_4 .
       З довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 091809 від 22 липня 2021 року, яка видана Міжрайонною травматологічною МСЕК м. Покровська, вбачається, що позивачу було встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: повторно всього 50%, із них: 40 % трудовому каліцтву від 21 жовтня 2019 року та 10 % повторно по трудовому каліцтву від 23 квітня 2009 року, з 22 липня 2021 року до 01 серпня 2023 року. Потреба у медикаментозному, оперативному лікуванні, підстава Акт огляду МСЕК № 852.
       Також з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 18 травня 2021 року, яка видана Міжрайонною травматологічною МСЕК м. Покровська, вбачається, що позивачу було встановлено первинно третю групу інвалідності до 01 червня 2021 року. Причина інвалідності – трудове каліцтво. Висновок про умови праці – протипоказана важка фізична праця, тривала хода та підземні умови праці. Може працювати сторожем, вахтером, підсобним робітником, підстава Акт огляду МСЕК № 604.
       Крім того, з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 22 липня 2021 року, яка видана Міжрайонною травматологічною МСЕК м. Покровська (а. с. 23 та на звороті), вбачається, що позивачу було встановлено повторно третю групу інвалідності до 01 серпня 2023 року. Причина інвалідності – трудове каліцтво. Висновок про умови праці – протипоказана важка фізична праця, тривала хода та підземні умови праці. Може працювати сторожем, вахтером, підсобним робітником, підстава Акт огляду МСЕК № 852.
       Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність спричинення позивачу моральної шкоди, провини відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача та настанням у позивача негативних наслідків – стійкої втрати професійної працездатності у загальному розмірі 50 % та третю групу інвалідності. Враховуючи обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд стягнув компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди у розмірі 150 000 грн.
       Однак колегія суддів не може в повній мірі погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
       Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
       Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
       Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
       Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
       Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

       Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
       Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
       Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
       В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
       Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.
       Встановлено, що позивачу висновком МСЕК визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 50% та третю групу інвалідності.
       З наданого акту розслідування хронічного професійного захворювання вбачається, що йому було встановлено діагноз професійних хронічних захворювань, які були викликані наявністю шкідливих умов праці.
       Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.
       Разом з тим, колегія суддів вважає, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача є необґрунтований та завищений та такий, що визначений без повного урахування роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.
       Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
       Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, виникнення професійного захворювання, тривалості праці в умовах шкідливих факторів на підприємстві відповідача, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її зі 150 000 грн до 100 000 грн.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду – зміні, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» — задовольнити частково.
       Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2023 року — змінити в частині розміру суми відшкодування моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 , зменшивши її зі 150 000 грн до 100 000 грн.
       В решті, в оскаржуваній частині, рішення залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

       Судді: