ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 серпня 2023 року           справа №200/14248/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Усенко Т.І., за участі представника відповідача Зубаря М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року (повне судове рішення складено 12 травня 2023 року) у справі № 200/14248/21 (суддя в І інстанції Грищенко Є.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії, 

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, у якій, з урахуванням про збільшення позовних вимог, просив суд:
- визнати протиправною відмову відповідача, оформлену відповіддю від 06.07.2021 за №78/2/15/С-188/11/149 на заяву позивача про призначення пенсії від 22.06.2021, щодо оформлення та направлення необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ);
- зобов`язати відповідача зарахувати позивачеві до вислуги років для призначення такої пенсії половину строку навчання (за денною формою) у вищому навчальному закладі або навчання на військовій кафедрі – 2 роки 6 місяців у відповідності до вимог чинного законодавства, а також участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Маріуполь, Донецької області, за період з 15.07.2014 по 30.04.2018, та участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів м. Маріуполь, Донецька область, за період з 01.05.2018 по 18.04.2021, на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
-  зобов`язати відповідача оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, з дня подачі заяви про призначення пенсії.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до наказу Служби безпеки України від 11.03.2021 № 300-ОС/дск звільнений з військової служби у запас, та згідно наказом начальника ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 19.04.2021 № 162-ОС/дск виключений зі списків особового складу.
09.04.2021 позивач звернувся до відповідача із рапортом про зарахування до його календарної вислуги років строк перебування а АТО та ООС у період з 15.07.2014 по 30.04.2018 та з 01.05.2018 по 18.04.2021 відповідно із розрахунку 3 місяці за 1 один місяць служби та надати розрахунок пільгового стажу.
Листом від 14.05.2021 № 78/2/9-388 позивачеві відмовлено у наданні розрахунку пільгового стажу за час служби в АТО/ООС.
Листом від 06.07.2021 № 78/2/15/С-188/11/149 позивачеві відмовлено у направленні документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ у зв`язку із недостатністю відповідного стажу.
Вважав вказану відповідь протиправною, оскільки, на його думку, відповідачем не включено до його вислуги років половини строку навчання у ВНЗ та періодів перебування в АТО/ООС із розрахунку – 3 місяці за один місяць служби, у зв`язку із чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправною відмову Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, оформлену відповіддю від 06.07.2021 за №78/2/15/С-188/11/149, на заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22.06.2021, щодо оформлення та направлення необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.
Зобов`язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років для призначення пенсії періодів участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, за період з 15 липня 2014 року по 30 квітня 2018 року та участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів за період з 01 травня 2018 року по 18 квітня 2021 року із розрахунку один місяць служби за три місяці, та навчання у Донецькому національному університеті з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2003 року із розрахунку - один рік за шість місяців.
Зобов`язано відповідача оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, з дня подачі заяви про призначення пенсії.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при обчисленні вислуги років у розумінні ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, необхідно застосовувати саме календарну вислугу років, а обчислення вислугу років у пільговому розмірі має застосовуватись лише при обчисленні розміру пенсії. 
Згідно з наказом ГУ СБУ наказом від 19.04.2021 № 162-ОС/дск (зі змінами, внесеними наказом ГУ СБУ від 21.01.2022 № 21-ОС/дск), загальна вислуга років позивача складає 24 роки 7 місяців 26 дня та включає вислугу років у пільговому обчисленні 11 років 6 місяців 26 днів. До вислуги років у пільговому обчисленні включені періоди служби під час безпосередньої участі в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.
Отже, у випадку набуття позивачем права на пенсію за вислугу років, періоди його участі в антитерористичній операції з 15 липня 2014 року по 30 квітня 2018 року та участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях з 01 травня 2018 року по 18 квітня 2021 року будуть враховані для визначення розміру пенсії за вислугу років із пільгового розрахунку один місяць служби за три місяці.
Також зазначив, що згідно з наведеним вище наказом календарна вислуга років позивача на день звільнення складає 13 років 01 місяць.
Отже, на день звільнення позивач не мав необхідної календарної вислуги років (з урахуванням часу навчання) для призначення пенсії. Відповідно, відсутні підстави для зарахування вказаного ним часу навчання до календарної вислуги років для призначення пенсії.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Позивач до апеляційного суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Наказом ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 19.04.2021 № 162-ОС/дск позивача виключено зі списків особового складу, визначено календарну вислугу років у розмірі 13 років 1 місяць.
Наказом ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 21.01.2022 № 21-ОС/дск внесено зміни до наказу від 19.04.2021 № 162-ОС/дск, визначено позивачеві календарну вислугу років у розмірі 13 років 1 місяць, пільгову вислугу у розмірі 11 років 6 місяців 26 днів, загальну вислугу у розмірі 24 роки 7 місяців 26 днів.
03 лютого 2022 року відповідачем до суду надано пояснення, у яких останнім зазначено щодо неможливості надати розрахунок вислуги років позивача у пільговому обчисленні у зв`язку із тим, що чинним законодавством не передбачено обов`язку органів Служби Безпеки України на підготування вказаного розрахунку у разі відсутності у особи права на пенсію, та надано посилання на накази від 21.01.2022 № 21-ОС/дск, від 19.04.2021 № 162-ОС/дск, у яких, на думку відповідача, визначено усі витребувані судом відомості.
Відповідно до довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 29 березня 2021 року № 179 позивач у період з 15 липня 2014 року по 29 грудня 2014 року, з 06 січня 2015 року по 15 березня 2015 року, з 22 березня 2015 року по 05 липня 2015 року, з 12 липня 2015 року по 18 листопада 2015 року, з 13 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 19 січня 2016 року, з 23 січня 2016 року по 24 квітня 2016 року, з 04 травня 2016 року по 05 вересня 2016 року, з 29 вересня 2016 року по 27 грудня 2016 року, з 04 січня 2017 року по 03 квітня 2017 року, з 08 квітня 2017 року по 11 червня 2017 року, з 24 червня 2017 року по 06 листопада 2017 року, з 01 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року, з 01 січня 2018 року по 15 квітня 2018 року, з 27 квітня 2018 року по 30 квітня 2018 року брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції.
Відповідно до довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 30 квітня 2021 року № 237 позивач у період з 01 травня 2018 року по 30 травня 2018 року, 03 червня 2018 року, з 20 червня 2018 року по 21 серпня 2018 року, з 24 серпня 2018 року по 04 жовтня 2018 року, з 25 жовтня 2018 року по 05 листопада 2018 року, з 22 листопада 2018 року по 23 лютого 2018 року, з 03 березня 2019 року по 07 квітня 2019 року, з 14 квітня 2019 року по 04 червня 2019 року, з 23 червня 2019 року по 06 листопада 2019 року, з 01 грудня 2019 року по31 грудня 2019 року, з 01 січня 2020 року по 07 січня 2020 року, з 12 січня 2020 року по 08 березня 2020 року, з 19 березня 2020 року по 09 червня 2020 року, з 27 червня 2020 року по 11 жовтня 2020 року, з 02 листопада 2020 року по 03 січня 2021 року, з 30 січня 2021 року по 18 квітня 2021 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганських областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.
09 квітня 2021 року позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив, в тому числі, зарахувати до календарної вислугу років пільговий стаж (один місяць служби за три місяці) за час участі в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганських областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів та надати розрахунок пільгового стажу за час участі в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганських областях.
На вказану заяву відповідач листом від 14 травня 2021 року № 78/2/9-338 повідомив, що діючим законодавством не передбачено зарахування до календарної вислугу років у пільговому обчисленні періоду участі в АТО та ООС. Також роз`яснено, що діючим законодавством не передбачено складання органами СБУ розрахунків пільгового стажу за час участі в АТО та ООС.
Відповідно до довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 27 травня 2021 року № 291 вислуга ОСОБА_1 на день виключення зі списків особового складу складає календарна 13 років 01 місяць. Згідно з записами у матеріалах особової справи з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2003 року навчався у Донецькому національному університеті.
22 червня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.
На вказану заяву відповідач листом від 06 липня 2021 року № 78/2/15/С-188/11/149 повідомив про відсутність підстав для направлення документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки на день звільнення календарна вислуга років 13 років 1 місяць є меншою, ніж встановлена законом, а тому позивач не набув право на пенсію.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд, виходить з такого.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За п. «а» ч. 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону(крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Згідно ст. 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.
Приписи статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Отже, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.
Постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.
За пп. «а» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.
Отже, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.
Таким чином, пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських.
Приписи усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.
Верховний Суд в постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а дійшов до висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон № 2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Верховний Суд в постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 дійшов висновку, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.
Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що посилання відповідача на відсутність підстав для звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для розгляду питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років є безпідставним і не ґрунтується на вимогах закону.
Як встановлено судами за результатами розгляду справи, відповідно до наказу ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 21.01.2022 № 21-ОС/дск внесено зміни до наказу від 19.04.2021 № 162-ОС/дск, визначено позивачеві календарну вислугу років у розмірі 13 років 1 місяць, пільгову вислугу у розмірі 11 років 6 місяців 26 днів, загальну вислугу у розмірі 24 роки 7 місяців 26 днів.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем протиправно не зараховано до вислуги років позивача для призначення пенсії періоди його участі в АТО/ООС із розрахунку – 3  місяці за один місяць служби.

Щодо зарахування до вислуги років для призначення пенсії строку навчання у вищому навчальному закладі або навчання на військовій кафедрі – 2 роки 6 місяців.
Відповідно до довідки Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 27 травня 2021 року № 291 згідно з записами у матеріалах особової справи з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2003 року навчався у Донецькому національному університеті.
Разом з тим, як вбачається з відзиву відповідача на уточнену позовну заяву, останній не заперечує права зарахування періоду навчання позивача до його вислуги років, проте вважав, що така вислуга має зараховуватись лише у разі наявності необхідної календарної вислуги для призначення пенсії у відповідності до положень ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.
З урахуванням викладеного, місцевий суд дійшов правильного висновку, що сам факт навчання у Донецькому національному університеті з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2003 року та, відповідно, набуття офіцерського військового звання не є спірним питанням у вказаній справі, що будо підтверджено представником відповідача.
Відповідно до п.2  Порядку № 383 до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Прикордонних військ, Національної гвардії, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених ВРУ, СБУ, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу ОВС України при призначенні пенсій згідно з п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців. 
Тому, з аналізу викладених положень наведеної Постанови № 393 вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Отже, положення зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.
З огляду на викладені норми, слід вказати, що як Законом № 2262-ХІІ, так і Постановою № 393 не визначено та не передбачено таких понять як пільгове обчислення вислуги років, пільгова пенсія, пільгова вислуга років або загальна вислуга років.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо протиправності дій відповідача в частині незарахування до вислуги років позивача для призначення пенсії періодів участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Маріуполь, Донецької області, за період з 15.07.2014 по 30.04.2018 та участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів м. Маріуполь, Донецька область, за період з 01.05.2018 по 18.04.2021 із розрахунку один місяць служби за три місяці та навчання у Донецькому національному університеті з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2003 року із розрахунку - один рік за шість місяців.
Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
За п. 12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
Отже, чинним законодавством на відповідача покладено обов`язок підготувати і направити документи для призначення пенсії, який відповідачем належним чином не виконано. До компетенції відповідача не належить вирішення питання про наявність підстав (в т.ч. стажу) для призначення чи перерахунку пенсії позивачу.

Щодо належного способу захисту.
Як встановлено судами за результатами розгляду справи, відповідачем здійснено обрахунок вислуги років позивача з урахуванням періодів участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Маріуполь, Донецької області, за період з 15.07.2014 по 30.04.2018 та участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів м. Маріуполь, Донецька область, за період з 01.05.2018 по 18.04.2021, втім, вказані періоди не враховано відповідачем під час обрахунку вислуги позивача документів для оформлення пенсії.
Наказом ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 21.01.2022 № 21-ОС/дск визначено вислугу років позивача у розмірі 24 роки 7 місяців 26 днів.
Разом з тим, враховуючи, що позивачем при обрахунку вислуги років позивача не враховано навчання у Донецькому національному університеті з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2003 року із розрахунку із розрахунку - один рік за шість місяці, що становить 2 роки 6 місяців, окружний суд дійшов обґрунтованого висновку, що станом на момент виключення зі списків особового складу позивач мав вислугу років у розмірі 27 років 1 місяць 26 днів.
На підставі викладеного, окружний суд дійшов правильного висновку про визнання протиправною відмову відповідача, оформлену відповіддю від 06.07.2021 за №78/2/15/С-188/11/149 на заяву позивача про призначення пенсії від 22.06.2021, щодо оформлення та направлення необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону 2262-ХІІ та зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до вислуги років позивача для призначення пенсії періодів участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Маріуполь, Донецької області, за період з 15.07.2014 по 30.04.2018, та участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів м. Маріуполь, Донецька область, за період з 01.05.2018 по 18.04.2021 із розрахунку  один місяць служби за три місяці та навчання у Донецькому національному університеті з 01 вересня 1998 року по 30 червня 2003 року розрахунку - один рік за шість місяців.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

                                                  ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 200/14248/21 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 10 серпня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          І. Д. Компанієць