Справа № 148/434/23
Провадження № 22-ц/801/1574/2023
Категорія: 53
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2023 року	Справа № 148/434/23	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого Сопруна В.В.,
суддів Денишенко Т.О., Рибчинського В.П., 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №148/434/23 запозовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 01 червня 2023 року, яке ухвалене суддею Пилипчуком О.В. в Томашпільськомурайонному суді Вінницької області, повний текст судового рішення складено 05 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ПрАТ «СК «Уніка» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що 07 жовтня 2020 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер договору 003282/4056/0000102. 
02 червня 2021 року в м. Вінниця сталося ДТП за участю транспортного засобу «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля марки «Рено», державний номерний знак НОМЕР_3 . 
Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2021 року (справа №127/15163/21) вказане ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху.
Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля марки «БМВ» державний номерний знак НОМЕР_1 .
На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт № 00433077 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 282 526,52 грн (301726,52 грн (вартість відновлювального ремонту) - 19 200 грн (франшиза)). 
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «КІА», держаний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в НАСК «Оранта», згідно полісу № АТ/000395833. Ліміт відповідальності НАСК «Оранта» становить 130 000 грн, франшиза - 25000 грн. 
НАСК «Оранта» виконало своє зобов`язання за полісом № АТ/000395833, в розмірі 127500 грн.
Тому різниця дорівнює сумі виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» за вирахуванням ліміту відповідальності НАСК «Оранта, тобто 155026,52 грн (282526,52 грн сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» - 127500 грн сума страхового відшкодування НАСК «Оранта»).
Таким чином, до позивача ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася 02 червня 2021 року в м. Вінниця, тому просить стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 155026,52 грн та судові витрати.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 01 червня 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір шкоди, а визначена ПрАТ «СК «Уніка» сума матеріального збитку завданого власнику КТЗ на підставі рахунку ТОВ «Баварія Центр», суперечить ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Звіт ТОВ «СЗУ Україна» не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПрАТ «СК «Уніка» подало апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним, необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. Просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути судові витрати. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, а тому різниця шкоди в розмірі 155026,52 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін. При цьому вказавши, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. 

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 липня 2023 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).
Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 червня 2021 року (справа №127/15163/21) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосованого до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Дана постанова набрала законної сили 06 липня 2021 року.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 2 червня 2021 року о 15.30 год. в м. Вінниця по вул. Пирогова, керуючи транспортним засобом «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_2 , виїжджаючи з прилеглої території, не надав переваги в русі транспортному засобу «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався на головній дорозі на дозволений зелений сигнал світлофора та скоїв з ним зіткнення у свою чергу за інерцією автомобіль «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 викинуло на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, п. 10.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт № 00433077 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 282 526,52 грн (301726,52 грн (вартість відновлювального ремонту) - 19 200 грн (франшиза)). 

Згідно платіжного доручення №229673 від 25 червня 2021 року ПрАТ «СК «Уніка» перерахувало ТОВ «Баварія Центр» страхове відшкодування в розмірі 282526,52 грн, що відповідає розміру визначеному у страховому акті №00433077. 

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «КІА», держаний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в НАСК «Оранта», згідно полісу № АТ/000395833. Ліміт відповідальності НАСК «Оранта» становить 130 000 грн, франшиза - 25000 грн. 

НАСК «Оранта» виконало своє зобов`язання за полісом № АТ/000395833, в розмірі 127500 грн.

У відповідності до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст.22, 1192 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх повне відшкодування, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, з урахуванням наведених вище норм, страховик потерпілої в ДТП особи має право на стягнення в порядку суброгації з винної в ДТП особи страхового відшкодування, яке він виплатив страхувальнику (потерпілому) на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (договору майнового страхування).

Згідно із ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц (провадження № 61-19062св20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 04 липня 2018 року дійшла висновку, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У разі недостатності страхової виплати, різниця сплачується потерпілому винною особою.

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»)

Отже, правильним є стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15).

Подібні за змістом висновки сформульовані також в постановах Верховного Суду від14 серпня 2019 року у справі № 344/3008/17 (провадження № 61-26423св18),від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20), від 16 лютого 2022 року у справі № 709/370/20 (провадження № 61-16320св20).

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент вчинення ним ДТП була застрахована в «НАСК «ОРАНТА», тому страхова компанія забезпеченого транспортного засобу виплатила страховику потерпілого від ДТП страхове відшкодування з урахуванням наведених вище вимог ст.ст.22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На підтвердження фактичного розміру майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу ОСОБА_2 , позивач надав рахунок ТОВ «Баварія Центр» (а.с.12 – 13), яка здійснила відновлювальний ремонт пошкодженого в ДТП транспортного засобу потерпілого та страховий акт №00433077 (а.с.7).

На підставі рахунку ТОВ «Баварія Центр» та страхового акту №00433077, позивач ПрАТ «СК «Уніка» здійснило розрахунок страхового відшкодування за завдану потерпілому (страхувальнику) ОСОБА_2 майнової шкоду, розмір якого становить 282526,52 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Таким чином, беручи до уваги те, що ПрАТ «СК «Уніка» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі, колегія суддів приходить до висновку, що різниця не отриманого позивачем відшкодування в розмірі 155026,52 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідач не довів належними та допустимими доказами той факт, що розмір матеріальних збитків, визначений страховиком, не відповідає дійсним збиткам, питання про призначення відповідної експертизи під час розгляду справи він не порушував.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, який неправильно встановив характер спірних правовідносин та допустив порушення норм матеріального права, не застосувавши матеріальний закон, який підлягав застосуванню до спірних правовідносин, що призвело до помилкових висновків суду по суті вирішення даного спору, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, понесені позивачем ПрАТ «СК «Уніка» судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позову у розмірі 2 684 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 4026 грн, що разом становить 6710 грн, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 141, 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити.
Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 01 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.
       Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1  про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити. 
       Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН  НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (ідентифікаційний код 20033533) шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 155026,52 грн (сто п`ятдесят п`ять тисяч двадцять шість грн 52 коп.) та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6710 грн (шість тисяч сімсот десять грн).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 09 серпня 2023 року.

Головуючий                          Сопрун В.В.

Судді                                  Денишенко Т.О.

                                                       Рибчинський В.П.