КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

№ справи 369/5542/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8981/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Волочко А.Я.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
06 липня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
                  головуючого  - Немировської О.В. 
                  суддів - Гаращенка Д.Р., Ящук Т.І.,
                  секретар - Ольшевський П.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс», треті особи: приватний виконавець Крегул Іван Іванович, приватний нотаріус Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року, 
 
встановив:
у квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. 03 листопада 2020 року №5416, про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 918 784 грн. 71 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року позов було задоволено. Визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. та  судовий збір.
Не погоджуючись з рішенням в частині стягнення витрат на правничу допомогу, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити та зменшити розмір витрат на правничу допомогу, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Рішення суду в частині вирішення позовних вимог сторонами по справі не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.
Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат на та стягуючи на користь позивача витрати на правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі, не аналізував, з чого складаються такі витрати, не взяв до уваги заперечення,  викладені  представником  відповідача у відзиві на позовну заяву та не надав їм оцінку. 
При зверненні до суду з позовом, позивач вказував, що витрати на професійну правничу допомогу становлять 15 000 грн. До позовної заяви було додано Договір про надання правової допомоги, укладений 14.04.2021 між ОСОБА_1 та адвокатом Боровиком Б.М., Акт про надання послуг до договору про надання правничої допомоги №14/04/21 від 14.04.2021 від 22.04.2021, в якому зазначено, що адвокат надав  правничу допомогу в частині підготовки позовної заяви, що є підставою для оплати клієнтом 15 000 грн., Ордер на надання правничої допомоги від 22.04.2021 та Свідоцтво  на право заняття адвокатською діяльністю Серії КС №5925/10, видане Радою адвокатів Київської області  09.02.2017.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України. 
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3  статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
В ч. 8  статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Визначаючи  суму відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
 Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції,   застосовує такі критерії. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Правовідносини сторін, які випливають з договору про надання правової допомоги адвокатом, врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон).
Відповідно до загальних положень цього Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Статтею 28 Закону визначено, що зміст договору не може суперечити законам України, його моральним засадам, присязі адвоката та правилам адвокатської етики.
Статтею 30 Закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В п. 4.2. Договору було визначено суму гонорару - 15 000 грн. за складання позовної заяви та 10 000 грн. за представництво інтересів в суді. В п. 4.3. вказано, що за надання правової  допомоги клієнт сплачує адвокату суму гонорару, яка визначена в п. 4.2 протягом 6 місяців з моменту підписання сторонами Акту наданих послуг.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказував, що  розмір витрат на правничу допомогу має бути фактичним, неминучим, а розмір обґрунтованим, посилався на необхідність застосування критерію розумності та вказував на практику Європейського Суду з прав людини та  правові висновки, які містяться в постановах Верховного Суду.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зазначено, що зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
З обставин справи видно, що правнича допомога, яка надавалась адвокатом Боровиком Б.М., складалась з підготовки та подання позовної заяви. 
Враховуючи викладене, та з дотриманням критеріїв розумності та співмірності суд визначає розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, в сумі 2 000 грн. 
Таким чином, рішення суду підлягає зміні в частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України суд
 
постановив:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанси» задовольнити частково.
Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2022 року змінити в частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу та визначити розмір витрат в сумі 2 000 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 12 липня 2023 року.
 
Головуючий                                                             Немировська О.В.
 
Судді                                                                         Гаращенко Д.Р.
                                                                                  
                                                                                   Ящук Т.І.