ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року	Львів	Справа № 140/1784/22 пров. № А/857/10655/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача                                                                 Шинкар Т.І.,
суддів                                                                                   Іщук Л.П.,
                                                                                             Обрізка І.М.,
секретаря судового засідання                                            Хомин Ю.Є., 
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Дмитрук В.В.), ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м.Луцьк 05 травня 2023 року у справі № 140/1784/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТД Компані» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

08.02.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТД Компані» (далі – Товариство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області, просило визнати протиправним та скасувати рішення, прийняте за результатами розгляду заяви щодо ліцензії на право оптової торгівлі пальним, поданої 28.12.2021, про відмову у видачі ліцензії, винесене щодо ТзОВ «ІТД Компані»; зобов`язати за результатом розгляду заяви щодо ліцензії на право оптової торгівлі, поданої 28.12.2021, видати ТзОВ «ІТД Компані» ліцензію на право оптової торгівлі пальним.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач мав на меті здійснювати оптову торгівлю паливом, місцем якої визначено склад паливо-мастильних матеріалів за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Гірка Полонка, вул. Луцька, 10А. Суд першої інстанції вказав, що склад паливо-мастильних матеріалів з наземним або надземним розташуванням резервуарів зберігання палива, технологічне обладнання якого призначене для заправлення автотранспорту рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом) та на яке видано дозвіл Головним управлінням Держпраці у Київській області від 09.12.2021 №2573.21.32, підлягає експлуатації. Суд першої інстанції зазначив, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС, установлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив`язки. Суд першої інстанції вказав, що розміщення паливно-заправних пунктів, установка та монтаж (зборка) яких проводилась без здійснення будівельних робіт і без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до паспортів резервуарів, об`єкти з наземним розташуванням передбачені для зберігання палива, тоді як будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось. Суд першої інстанції дійшов висновку, що резервуари та вузол обліку не є об`єктами нерухомого майна, яке в розумінні законодавства України, а саме Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», потребує отримання документа про введення таких у експлуатацію, адже такий не є результатом закінчення будівельних робіт. Суд першої інстанції вказав, що розміщення резервуарів та вузла обліку не є об`єктами, що підпадають під визначення об`єктів завершеного будівництва в зв`язку з тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось, а тому не потребують отримання дозволу на будівництво та подальше введення в експлуатацію.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Волинській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у переліку документів, які необхідно подати для отримання ліцензії на здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, визначено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства. Скаржник вказує, що реєстраційне посвідчення серії НОМЕР_1 від 18.07.2001 підтверджує право власності ТОВ «ІТД Компані» на відповідні приміщення та склад, однак не підтверджує право власності набуте до 01.01.2014 на інші об`єкти, розміщені в місці оптової торгівлі пальним, а саме резервуари, вузол обліку та інше обладнання, яке відповідно до дозволу №2733.21.32 від 20.12.2021 та договору суборенди нерухомого майна та обладнання №13 від 01.11.2021 знаходиться у місці оптової торгівлі пальним. Скаржник вказує, що розміщення виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного заправника газом відноситься до будівельних робіт і потребує отримання дозволу органу державного архітектурно-будівельного контролю. 
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник Товариства щодо поданої апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ІТД Компані» є платником податку на додану вартість з 1 березня 2021 року та здійснює господарську діяльність за наступними видами економічної діяльності: код КВЕД 6.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 47.30 Роздрібна торгівля пальним та інші.
Товариство звернулося до ГУ ДПС у Волинській області із заявою щодо отримання ліцензій на право оптової торгівлі пальним за адресою: Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка, вулиця Луцька, будинок 10-А. 
До заяви щодо здійснення оптової торгівлі пальним Товариство додало: дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію машин підвищеної небезпеки - дозвіл № 2733.21.32 та дозвіл № 2573.21.32; документи щодо права користування земельною ділянкою - договір суборенди землі № 12 від 1 листопада 2021 року; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №290645199 від 16 грудня 2021 року; документи щодо права користування об`єктом оптової торгівлі - договір суборенди нерухомого майна та обладнання № 13 від 1 листопада 2021 року та реєстраційне посвідчення; документ про сплату за отримання ліцензії - платіжне доручення № 91 від 22 грудня 2021 року.
Листом від 13 січня 2022 року № 294/6-03-20-09-03-06 ГУ ДПС у Волинській області повідомило Товариство, що за результатом розгляду поданих ТОВ «ІТД Компані» документів прийнято рішення про відмову у видачі ліцензії на право оптової торгівлі пальним за наявністю місць оптової торгівлі на місце торгівлі: Луцький район, с.Гірка Полонка, вул.Луцька, 10А, оскільки Товариство не подало акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, або документів, що підтверджують прийняття АЗС чи будь-якого іншого об`єкту роздрібної торгівлі пальним в експлуатацію.
Не погоджуючись з такою відмовою, Товариство подало скаргу, повторно долучило належним чином засвідчені копії реєстраційного посвідчення Волинського ОБТІ серії АЮ №01082, зареєстрованого 18 липня 2001 року, про набуття права власності на склад паливно-мастильних матеріалів (ПММ) за адресою: Луцький район, с. Гірка Полонка, вул. Горохівська, 2в, ВАТ «Луцький Райагропостач» в ході приватизації та рішення Гіркополонківської сільської ради № 40/25, яким присвоєно нові адреси, зокрема ВАТ «Луцький Райагропостач» - вул. Луцька, 10.
Листом від 1 лютого 2022 року ГУ ДПС у Волинській області повідомило Товариство, що скаргу залишено без задоволення, а рішення про відмову у видачі ліцензії на оптову торгівлю пальним без змін.
Вважаючи таку відмову протиправною, Товариство звернулось з позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №481/95-ВР).
Відповідно до положень статті 1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; місце оптової торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування; оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.
Згідно з частиною 1 статті 15 Закону №481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Згідно з частинами 34, 35 статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам). 
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: 
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; 
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; 
дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (частина 39 статті 15 Закону №481/95-ВР).
Таким чином, для здійснення господарської діяльності, суб`єкт господарювання має отримати ліцензію на здійснення такої діяльності. Вичерпний перелік документів, що подається разом із заявою про отримання ліцензії, визначений статтею 15 Закону № 481/95-ВР. У цьому переліку, крім іншого, визначено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.
Цей висновок узгоджується із правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 6 квітня 2021 року у справі № 240/8544/20, від 22 липня 2021 року у справі № 640/19955/19, від 8 червня 2022 року у справі № 340/3135/20 та від 9 серпня 2022 року у справі № 580/2513/21.
Частиною 3 статті 18 Закону №481/95-ВР встановлено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року.
Положення частини 3 статті 18 у системному зв`язку із положеннями статті 15 Закону № 481/95-ВР необхідно розуміти так, що тимчасово - до 1 січня 2022 року право на отримання ліцензії на виробництво пального, оптову або роздрібну торгівлю пальним або зберігання пального без подання документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, мають суб`єкти господарювання, що у встановленому законом порядку до 1 січня 2014 року набули право власності на кожен з об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; у разі розміщення нових об`єктів на відповідній території або у разі, якщо на такі об`єкти не набуто право власності відповідно до закону до 1 січня 2014 року, для отримання ліцензії на вищезазначені види господарської діяльності необхідно подати документ, що підтверджує прийняття об`єктів в експлуатацію, якщо ці об`єкти потребують введення в експлуатацію відповідно до законодавства.
У постанові Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі №240/6171/20, в якій спір виник у подібних правовідносинах, сформульовано правовий висновок стосовно порядку застосування частини 3 статті 18 Закону № 481/95-ВР та визначено умови, за наявності яких для отримання ліцензії на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального не вимагається надання акта введення в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.
Зокрема, у цій постанові Верховний Суд зазначив, що ненадання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єкта в експлуатацію відповідно до законодавства, можливо лише за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року.
Верховний Суд переглядаючи рішення судів першої та апеляційної інстанції у цій справі у постанові від 23 лютого 2023 року вказав, що реєстраційне посвідчення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації серії АЮ № 01082 від 18 липня 2001 року підтверджує право власності ТОВ «ІТД Компані» на складське приміщення Б2 площею 1308,9 кв. м, металеву огорожу та склад ПММ площею 548,1 кв. м., однак, це посвідчення не підтверджує право власності, набуте до 1 січня 2014 року, на інші об`єкти, розміщені в місці оптової торгівлі пальним за адресою: Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка, вулиця Луцька, будинок 10-А, а саме: резервуари наземні V-50 м куб., вузол обліку серії ЕМS-48 та інше обладнання, яке відповідно до дозволу № 2733.21.32 від 20 грудня 2021 року та договору суборенди нерухомого майна та обладнання № 13 від 1 листопада 2021 року знаходиться у місці оптової торгівлі пальним.
Направляючи справу №140/1784/22 на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду Верховний Суд вказав, що для правильного вирішення цієї справи суди мали встановити, чи було позивачем набуто право власності до 1 січня 2014 року, на інші об`єкти, розміщені в місці оптової торгівлі пальним за адресою: Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка, вулиця Луцька, будинок 10-А, а саме: резервуари наземні V-50 м куб., вузол обліку серії ЕМS-48 та інше обладнання, яке відповідно до дозволу № 2733.21.32 від 20 грудня 2021 року та договору суборенди нерухомого майна та обладнання № 13 від 1 листопада 2021 року знаходиться у місці оптової торгівлі пальним, а також з`ясувати тип АГЗП, до складу якої входять вищезазначені резервуари та інше обладнання.
Як зазначив суд касаційної інстанції, встановлення цих обставин має значення для визначення повноти поданих ТОВ «ІТД Компані» документів під час отримання ліцензії для здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним та, відповідно, наявності підстав, передбачених статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», для відмови у видачі відповідної ліцензії.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що Товариство на підставі договору суборенди землі №12 від 01.11.2021 прийняло в строкове платне користування земельну ділянку за кадастровим номером 0722881600:01:001:4116 та на підставі договору суборенди нерухомого майна та обладнання №13 від 01.11.2021 у строкове платне користування майно, а саме: частину складу ПММ, загальною площею 398,1 м кв. 
Відповідно, обладнання яке розміщене в складі ПММ складає: - резервуар V-50 м.куб., наземний одностінний (заказ 61487, апарат №3) (разом з рівнеміром нафтопродуктів Alisonic, заводський номер S/N 010498 дата виготовлення 2020 рік); - резервуар V-50 м.куб., наземний одностінний (заказ 61487, апарат № 4) (разом з рівнеміром нафтопродуктів Alisonic, заводський номер S/N 010495 дата виготовлення 2020 рік); - резервуар V-50 м.куб., наземний одностінний (заказ 61487, апарат № 2) (разом з рівнеміром нафтопродуктів Alisonic, заводський номер S/N 010493 дата виготовлення 2020 рік); - резервуар V-50 м.куб., наземний одностінний (заказ 61420, заводський № 1) (разом з рівнеміром нафтопродуктів Alisonic, заводський номер S/N 010497 дата виготовлення 2020 рік); - резервуар V-50 м.куб., наземний одностінний (заказ 61487, апарат № 1) (разом з рівнеміром нафтопродуктів Alisonic, заводський номер S/N 010496 дата виготовлення 2020 рік); - вузол обліку серії EMS 48, серійний номер 20008 ZQ.
Щодо використання такого обладнання у Товариства наявні: - паспорт резервуара V = 50 м.куб. наземний одностінний (заказ № 61420, заводський № 1), виданий ПАТ «Коростенська Райагропромтехніка» (ідентифікаційний номер: 05519267) та акт введення в експлуатацію рівнеміра нафтопродукту від 12.02.2020 щодо моделі рівнеміра нафтопродуктів № S/N 010497 (разом з сертифікатом перевірки типу UA.TR.113-0463-19, сертифікатом відповідності UA.TR.113-0463/01F-20, декларацією відповідності №01F-20); - паспорт резервуара V = 50 м.куб. наземний одностінний (заказ № 61487, апарат № 3), виданий ПАТ «Коростенська Райагропромтехніка» (ідентифікаційний номер: 05519267) та акт введення в експлуатацію рівнеміра нафтопродукту від 12.02.2020 щодо моделі рівнеміра нафтопродуктів № S/N 010498 (разом з сертифікатом перевірки типу UA.TR.113-0463-19, сертифікатом відповідності UA.TR.113-0463/01F-20, декларацією відповідності №01F-20); - паспорт резервуара V = 50 м.куб. наземний одностінний (заказ № 61487, апарат № 1), виданий ПАТ «Коростенська Райагропромтехніка» (ідентифікаційний номер: 05519267) та акт введення в експлуатацію рівнеміра нафтопродукту від 12.02.2020 року щодо моделі рівнеміра нафтопродуктів № S/N 010496 (разом з сертифікатом перевірки типу UA.TR.113-0463-19, сертифікатом відповідності UA.TR.113-0463/01F-20, декларацією відповідності №01F-20); - паспорт резервуара V = 50 м.куб. наземний одностінний (заказ № 61487, апарат № 2), виданий ПАТ «Коростенська Райагропромтехніка» (ідентифікаційний номер: 05519267) та акт введення в експлуатацію рівнеміра нафтопродукту від 12.02.2020 року щодо моделі рівнеміра нафтопродуктів № S/N 010493 (разом з сертифікатом перевірки типу UA.TR.113-0463-19, сертифікатом відповідності UA.TR.113-0463/01F-20, декларацією відповідності №01F-20); - паспорт резервуара V = 50 м.куб. наземний одностінний (заказ № 61487, апарат №4), виданий ПАТ «Коростенська Райагропромтехніка» (ідентифікаційний номер: 05519267) та акт введення в експлуатацію рівнеміра нафтопродукту від 12.02.2020 року щодо моделі рівнеміра нафтопродуктів № S/N 010495 (разом з сертифікатом перевірки типу UA.TR.113-0463-19, сертифікатом відповідності UA.TR.113-0463/01F-20, декларацією відповідності №01F-20); - паспорт вузла обліку серії EMS-48 серійний номер 20008 ZQ (разом з сертифікатом перевірки типу UA.TR.001 143-19 Rev.0.
Дозволом Головного управління Держпраці у Київській області від 20.12.2021 №2733.21.32 Товариству дозволяється експлуатувати зазначені обладнання призначені для експлуатації в потенційно вибухонебезпечному середовищі, за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Гірка Полонка, вул. Луцька, 10А (склад ПММ), за умови додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зазначених у дозволі. Дозвіл діє з 20.12.2021 до 30.12.2026.
Дозволом Головного управління Держпраці у Київській області від 09.12.2021 №2573.21.32 Товариству дозволяється виконувати газонебезпечні роботи та роботи у вибухонебезпечних зонах; злив, очистка, нейтралізація резервуарів, тари та інших небезпечних речовин, в тому числі радіоактивних; на підставі заяви від 01.12.2021, висновку експертизи від 22.11.2021 №40282391-02-10706.21, за умови додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної безпеки, зазначених у цьому дозволі. Дозвіл діє з 09.12.2021 до 09.12.2026.
Право власності на об`єкт нерухомого майна - склад ПММ площею 548,1 м кв (розташований за адресою вул. Горохівська, 2в, с. Гірка Полонка, Луцький р-н., Волинська обл.) набуто до 01.01.2014: згідно з Реєстраційним посвідченням Волинського ОБТІ серії АЮ №0108 від 18.07.2001. 
При цьому, об`єктом нерухомого майна у цьому випадку є, власне, частина складу паливно-мастильних матеріалів (ПММ) загальною площею 398,1 м кв., розташована за адресою: вул. Луцька, 10А, с. Гірка Полонка, Луцький р-н., Волинська обл. (колишня вул. Горохівська, 2в, перейменована відповідно до рішення Гіркополонківської сільради від 25.06.20210 №40/25).
Щодо резервуарів та вузла обліку, то слід врахувати, що відповідно до ДБН В.1.1-7 «Автозаправні станції. Основи проектування та будівництва» АЗС класифікуються за потужністю та технологічними рішеннями, зокрема, АГЗС - Автозаправна станція зріджених вуглеводневих газів пропан-бутан з резервуарами від 20 м до 100 куб. м., АГЗП - автогазозаправний пункт зріджених газів з надземними резервуарами до 10 куб. м або з підземними до 20 куб. м.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 9 серпня 2022 року у справі № 580/2513/21, для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту.
Модульна автозаправна станція - автозаправна станція з наземним розташуванням резервуарів для зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням ПРК та резервуара зберігання палива (п. 3.38 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»).
Відповідно до таблиці 10.9 ДБН Б.2.2-12:2019 - заправки з роздільним (модульним) наземним резервуаром ємністю до 80 м куб., включно (наземне розташування) відносяться до типу В (середніх АЗС).
Як встановлено судом першої інстанції за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, с. Гірка Полонка, вул. Луцька, 10А, склад паливно-мастильних матеріалів, знаходяться 5 (п`ять) резервуарів по 50 м куб. та вузол обліку.
Згідно із частиною 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до частини 2 статті 39 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).
Таким чином, модульна автозаправна станція - тимчасова споруда не є об`єктом, що підпадає під визначення об`єктів завершеного будівництва в зв`язку з тим, що будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось. Модульна станція - установка для відпуску нафтопродуктів, яка складається з резервуара і паливороздавальної колонки.
Розміщення паливно-заправних пунктів, установка та монтаж (зборка) яких проводилась без здійснення будівельних робіт і без улаштування фундаменту, не потребують документів, що дають право на їх виконання, а після закінчення робіт по їх установці та монтажу (зборці) не підлягають прийняттю в експлуатацію в розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до паспортів резервуарів, ці об`єкти з наземним розташуванням передбачені для зберігання палива. При цьому, будь-яких будівельних робіт щодо їх створення не здійснювалось.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, враховуючи, що резервуари та вузол обліку не є об`єктами нерухомого майна, яке в розумінні законодавства України, а саме Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», потребує отримання документа про введення у експлуатацію, адже такий не є результатом закінчення будівельних робіт, об`єкти позивача, не можуть бути класифіковані як такі, що збудовані (фундамент відсутній), а також як такі, що відносяться до об`єктів із значними наслідками СС3, документи, що були подані позивачем для отримання спірної ліцензії, були достатні та надавали йому право її отримати, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності рішення Головного управління ДПС у Волинській області, прийнятого за результатами розгляду заяви щодо ліцензії на право оптової торгівлі пальним, поданої 28 грудня 2021 року, про відмову у видачі ліцензії, винесене щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТД Компані».
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на викладене, враховуючи положення стаття 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності відмову відповідача у видачі Товариству ліцензії на право оптової торгівлі, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі № 140/1784/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко  	
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 20.09.2023 згідно з ч.3 ст.321 КАС України