П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/11132/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С. 
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
17 липня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Курка О. П.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з   01.01.2004 по 31.12.2010, призначити пенсію за віком.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 26.05.2022 звернулась до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії, у якій просила зарахувати до страхового стажу період підприємницької діяльності з 2004 року згідно з виданою органом Податкової служби довідкою.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №222030016876 від 01.06.2022 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком, не зараховано до страхового стажу період підприємницької діяльності з   01.01.2004 по 31.12.2010, оскільки у пенсійного органу відсутні відомості про сплату страхових внесків у цей період. У рішенні зазначається, що необхідна тривалість страхового стажу становить для ОСОБА_1 28 років, наявний стаж 22 роки 26 днів.   
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі Закон №1058-IV).
Відповідно до ч. 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами пункту 3-1 розділу XV Закону №1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Отже, конструкція цієї норми свідчить про те, що для зарахування періоду ведення підприємницької діяльності до страхового стажу відповідно до цього пункту така діяльність повинна вестись або із застосуванням спрощеної системи оподаткування, або із застосуванням фіксованого податку, отже ці умови є рівнозначними.
У спірний період діяв Декрет Кабінету Міністрів України від 26.12.1992    № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" (втратив чинність на підставі Закону України від 04.11.2011 № 4014-VI), який надавав громадянам, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів, одержаних від цієї діяльності, за фіксованим розміром податку (далі - фіксований податок) шляхом придбання патенту. Фіксований податок сплачувався громадянином - платником податку до відповідного місцевого бюджету.
Також у спірний період діяла Інструкція про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993 №12 (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів від 20.12.2011 № 1675). Пункт 14.2 цієї Інструкції містить аналогічні вищенаведеним положення щодо права фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, самостійно обрати спосіб оподаткування доходів, одержаних від цієї діяльності, за фіксованим розміром податку (далі - фіксований податок) шляхом придбання патенту. Так само передбачено, що фіксований податок сплачується громадянином платником податку до відповідного місцевого бюджету за місцем його реєстрації у податкових органах. Документ, що засвідчує сплату фіксованого податку, є підставою для видачі податковим органом за місцем реєстрації у податкових органах фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності патенту.
На виконання п. 2 розділу II Закону України від 13.02.1998 №129/98-ВР "Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" наказом Міністерства фінансів України від 10.11.1998 № 233 (втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України від 04.11.2013 № 917) затверджений Порядок перерахування до Пенсійного фонду України 10 відсотків від сум фіксованого податку, що надходять до відповідних місцевих бюджетів. Цей Порядок визначав механізм відрахування коштів до Пенсійного фонду України від сум фіксованого податку, що сплачується громадянами, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи   і які обрали спосіб оподаткування доходів, одержаних від цієї діяльності, за фіксованим розміром податку.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку, фіксований податок сплачується громадянином - платником податку до відповідного місцевого бюджету за місцем його проживання і зараховується на рахунок N2542 "Кошти районних, міських, селищних та сільських бюджетів", відкритий в установах банків на ім`я органу, що здійснює виконання відповідного бюджету. За пунктом 4 цього Порядку міськфінвідділи в містах, які не мають районного поділу, райфінвідділи в містах, які мають районний поділ, сільські та селищні ради до 13 години наступного (робочого) дня після отримання з установи банку виписки, в якій відображені надходження на їх рахунки коштів від сплати фіксованого податку, 10 відсотків від сум цих надходжень перераховують платіжними дорученнями (або в системі електронних платежів) на рахунки відповідних відділів Пенсійного фонду України.
За такого правового регулювання, чинного у період провадження позивачкою підприємницької діяльності (2004-2010 роки), суд виходить з того, що для зарахування спірного періоду до страхового стажу достатньо встановити сплату позивачем фіксованого податку у спірний період, оскільки від сум фіксованого податку 10 відсотків повинні були перераховуватись до Пенсійного фонду, причому таке перерахування повинна була   здійснювати не позивач, а зазначені вище суб`єкти.
Відповідач у відзиві посилається на відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу даних про сплату позивачем страхових внесків за спірний період.
У той же час, відсутність таких відомостей не   є результатом дій або бездіяльності позивачки,   і її вина у цьому належними доказами не доведена   і судом не встановлена.
Як зазначено вище, обов`язок з перерахування до Пенсійного фонду 10 % від сум фіксованого податку був покладений не на платників фіксованого податку, а на уповноважені органи.
З огляду на це, позивач не може бути позбавлена права на пенсійне забезпечення у разі неперерахування відповідальними особами (органами) частини фіксованого податку до Пенсійного фонду або у разі невідображення   у індивідуальних відомостях про застраховану особу даних про перерахування Пенсійному фонду 10 %   сум фіксованого податку.
Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.10.2005 №22-1,   період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
Як вбачається зі змісту листа Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 17.05.2022   №5445/6/22-01-24-08, відповідно до даних інформаційних систем ДПС ІТС "Податковий Блок" України   ФОП ОСОБА_1 перебувала на обліку в ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДПС у Хмельницькій області    з   07.10.1999   по   04.03.2011.
У періоди з 07.10.1999 по 31.12.2000,   з 01.01.2001 по 31.01.2001, з 01.02.2001 по 30.06.2009, з 01.07.2009 по 30.09.2009, з 01.10.2009 по 31.12.2010, з   01.01.2011 по 04.03.2011 позивач перебувала на загальній системі оподаткування з придбанням фіксованого патенту.
Як встановлено зі змісту листа Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 17.05.2022   №5445/6/22-01-24-08,     ОСОБА_1   сплачувала фіксовану суму податку. За період перебування на обліку як фізична особа - підприємець позивачка обрала:
- з 01.01.2001 по 31.01.2001 загальну систему оподаткування.
- з 01.02.2001 по 31.12.2001 - сплачувала фіксовану суму податку (фіксований патент) 660 грн.;
- з 01.01.2002 по 31.12.2002 - сплачувала фіксовану суму податку (фіксований патент) 720 грн.;
- з 01.01.2003 по 31.12.2003 - сплачувала фіксовану суму податку (фіксований патент) 720 грн.;
- з 01.01.2004 по 31.12.2004 - сплачувала фіксовану суму податку (фіксований патент) 720 грн.;
- з 01.01.2005 по 31.12.2005 - сплачувала фіксовану суму податку (фіксований патент) 720 грн.;
- з 01.01.2006 по 31.12.2006 - сплачувала фіксовану суму податку (фіксований патент) 720 грн.;
- з 01.01.2007 по 31.12.2007 - сплачувала фіксовану суму податку (фіксований патент) 720 грн.;
- з 01.01.2008 по 31.12.2008 - сплачувала фіксовану суму податку (фіксований патент) 720 грн.;
- з 01.01.2009 по 30.06.2009 - сплачувала фіксовану суму податку (фіксований патент) 360 грн.;
- з 01.07.2009 по 30.09.2009 -   загальну систему оподаткування;
- з 01.10.2009 по 31.12.2009 - сплачувала фіксовану суму податку (фіксований патент) 180 грн.;
- з 01.01.2010 по 31.12.2010 -   сплачувала фіксовану суму податку (фіксований патент) 720 грн.
Судом встановлено, що довідка відповідача від 24.05.2022 №2200-0603-В/33524 містить некоректні дані про систему оподаткування, на якій перебувала позивачка. Відповідач у цій довідці вказує спрощену систему оподаткування, посилаючись на лист ГУ ДПС у Хмельницькій області від 17.05.2022 №5445/22-01-24-08, однак у ній зазначається про перебування позивачки   на загальній системі оподаткування.
З огляду на це, суд бере до уваги саме первинний документ - довідку від 17.05.2022 №5445/22-01-24-08, видану Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області, оскільки податкові органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (підпункт 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу України).
Таким чином, позивачка у період з 01.01.2004 по 30.06.2009 та з 01.10.2009 по 31.12.2010 здійснювала підприємницьку діяльність, сплачуючи фіксований податок, а тому висновки органів Пенсійного фонду щодо неможливості зарахування цих періодів до страхового стажу є необґрунтованими.
Суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області №222030016876 від 01.06.2022 щодо відмови у призначенні пенсії та зарахуванні до страхового стажу періоду ведення підприємницької діяльності.
Періоди   з   01.01.2004 по 30.06.2009 та   з 01.10.2009 по 31.12.2010 становлять у сукупності понад 6 років, які необхідні позивачці для призначення їй пенсії.
Що стосується періоду підприємницької діяльності з 01.07.2009 по 30.09.2009, цей період не підлягає зарахуванню до страхового стажу, оскільки відсутні   належні докази на підтвердження сплати у цей період фіксованого   податку або   страхових внесків.
За нормами п. 1 ч.1   статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадку, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Позивач досягла віку 60 років ІНФОРМАЦІЯ_1 (підтверджується записом у паспорті позивача про дату народження) За призначенням пенсії за віком позивач звернулась 26.05.2022, тобто не у тримісячний строк з дня досягнення пенсійного віку. Зважаючи на це, пенсію належить   призначити з   дати звернення -   26.05.2022.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Курко О. П.    Шидловський В.Б.