ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року	Львів	Справа № 161/6277/23 пров. № А/857/10395/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                      Хобор Р.Б.,
суддів                                                                           Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.
за участі секретаря судового засідання                          Зінчук Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2023 року, ухвалене суддею Пахолюком А.М. у м. Луцьку у справі № 161/6277/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, 

                                                             В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6840834 від 15.04.2023 року.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. 
Таку позицію позивач пояснює тим, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та додає, що відповідач не надав жодних доказів, які засвідчують той факт, що позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснив рух ліворуч.
Тому позивач вважає, що відповідач протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що 15 квітня 2023 року відповідач прийняв постанову серії ЕАС № 6840834 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.
Відповідно до цієї постанови, ОСОБА_1 15.04.2023 року о 22 год. 48 хв. в м. Луцьку, по проспекту Волі, 8а, керуючи автомобілем марки «КIA Sportage», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.
Згідно із пунктом 8.4 Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема: наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.
Дорожній знак 4.1 «Рух прямо» є наказовим.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.
Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. 
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апеляційний суд встановив те, що на підтвердження того факту, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідач надав відеозапис із нагрудної камери поліцейського.
Апеляційний суд оглянув цей доказ та встановив, що у записі не зафіксовано факту здійснення позивачем повороту ліворуч в зоні дії знаку 4.1 «Рух прямо».
Це свідчить про те, що відповідач не встановив факт порушення позивачем Правил дорожнього руху.
Як слідує із матеріалів відеозапису, позивач не заперечує того, що здійснив розворот в зоні дії знаку 4.1 «Рух прямо».
Однак, апеляційний суд звертає увагу на постанову Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі № 482/83/17, де суд висловив правову позицію про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. 
Відповідно до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:
1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;
2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;
3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;
4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;
5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;
6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;
7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;
8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;
9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
Зважаючи на те, що відповідач не надав доказів про факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6840834 від 15.04.2023 року необхідно скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Отже адміністративний позов необхідно задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову про задоволення позову з вищевикладених мотивів. 
Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Апеляційний суд встановив те, що за подання позову позивач сплатив 536,80 грн., а за подання апеляційної скарги 805,21 грн.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 1342 грн.
Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2023 року у справі № 161/6277/23 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6840834 від 15.04.2023 року.
Закрити справу про адміністративне правопорушення порушену щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1342 грн. 00 копійок (тисячу триста сорок дві гривні 00 копійок).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Постанова складена 02.08.2023 року