Ухвала
07 серпня 2023 року 
м. Київ
 
справа № 755/20287/21
провадження № 61-9521ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2021 року відкрито провадження у справі № 755/20287/21.
ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських права. При цьому просила суд поновити строк для подання зустрічного позову.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову відмовлено, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
26 червня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху.
Вимоги ухвали від 10 липня 2023 року виконані. 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР).
Аналіз ЄДРСР свідчить, що постанова Київського апеляційного суду 
від 10 квітня 2023 року не містить вказівки на те, що дата складання її повного тексту є відмінною від дати її ухвалення, отже подання касаційної скарги 26 червня 2023 року є пропуском строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
Безпосередньо в касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, яке мотивоване тим, що копію постанови Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року заявник отримав в приміщенні суду першої інстанції 25 травня 2023 року.
Колегія суддів, проаналізувавши доводи особи, яка подає скаргу та докази надані на підтвердження цих доводів, дійшла висновку, що заявником доведено поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для поновлення цього строку.
Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, з посиланням зокрема на майновий стан заявника, розмір доходу якого за 2022 рік згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків складає 1 324,03 грн.
Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати у тому числі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
З цих же підстав суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, однак враховуючи положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» та надані заявником документи щодо майнового стану, достовірність яких не спростована на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження, вважає за можливе відстрочити сплату судового збору у розмірі 536,80 грн до ухвалення судового рішення за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 .
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заявник вважає, що апеляційним судом були неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.
Після усунення недоліків касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України. Наявні підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 136, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року в справі № 755/20287/21.
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.
Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 536,80 грн за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року у справі № 755/20287/21 до ухвалення касаційним судом судового рішення за результатами розгляду касаційної скарги.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду 
від 10 квітня 2023 року у справі № 755/20287/21.
Витребувати із Дніпровського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 755/20287/21.
Ухвалу надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, а також іншим учасникам справи із копіями касаційної скарги та доданих до неї документів.
Роз`яснити учасникам справи № 755/20287/21 право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу у строк до 25 серпня 2023 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян  Є. В. Синельников