Ухвала
 
04 вересня 2023 року
м. Київ
 
справа № 753/2709/21
провадження № 61-12501ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловська І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на додаткове рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Гребеник Ірина Сергіївна, 
про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним  договором у розмірі 218 732,00 грн. 
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області 
від 28 жовтня 2022 року справу визнано малозначною.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області 
від 02 березня 2023 року  відмовлено ТОВ «Вердикт Капітал» у задоволенні позову.
У березні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Гребеник І. С., звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення 
про стягнення судових витрат з оплати правничої допомоги у справі 
за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 
про стягнення боргу за кредитним договором.
Додатковим рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Гребеник І. С.,  про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі № 753/2709/21 за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.
Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1  судові витрати з оплати правової допомоги адвоката у розмірі 37 350 грн.
У задоволенні заяви в частині вимоги про стягнення означених судових витрат в більшому розмірі відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року додаткове рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2023 року залишено без змін.
17 серпня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал», засобами поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на додаткове рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області 
від 16 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 06 червня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, 
що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи 
та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, 
яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року 
у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, 
що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду 
на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.
У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права 
на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень 
res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, 
що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України 
не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, 
яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. 
Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення боргу за кредитним договором. Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 250 = 671 000,00 грн), справа є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та її розгляд судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, а також значення справи для сторін 
і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав 
для перегляду оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.
Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.
Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів інших виключних обставин, 
які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після 
їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, 
чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, 
що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на додаткове рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 
2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 
2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Гребеник Ірина Сергіївна, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська