У х в а л а    
30 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 757/3989/15-ц
провадження № 61-10034ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:  Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Луспеника Д. Д., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скирди Владислава Євгеновича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2023 року за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 757/3989/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 757/3989/15-ц за позовом 
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки оригінал виконавчого листа відносно ОСОБА_1 було втрачено.
 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 29 червня 2023 року, заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 757/3989/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа у справі № 757/3989/15-ц про стягнення 
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.
06 липня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Скирда В. Є. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2023 року, у якій просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні заявлених вимог.
Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скирди В. Є. залишено без руху 
з наданням строку для усунення її недоліків, а саме та запропоновано сплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
15 серпня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Скирди В. Є., на усунення недоліків вказаних 
в ухвалі Верховного Суду від 24 липня 2023 року, та квитанція про сплату судового збору.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Скирди В. Є. на оскаржувані судові рішення слід відмовити з таких підстав. 
Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, 
що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.
Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (стаття 431 ЦПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення.
Відповідно до пункту 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові 
від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, виконання яких 
є складовою права на справедливий суд та ефективний захист прав сторони 
у справі, що передбачені статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини 
і основоположних свобод.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 83 252,05 доларів США, по відсоткам у розмірі 4 954,20 доларів США, що складає 88 206,25 доларів США та пеню у розмірі у розмірі 114 593,52 грн, а також 3 343,04 грн судового збору.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року змінено в частині розміру пені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню 
у розмірі 107 815,19 грн.
 
Постановою Верховного Суду від 12 серпня 2021 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2020 року у незміненій частині та постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року залишено без змін.
 
За вказаним рішенням суду видано один виконавчий лист.
 
На виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є. О. перебував виконавчий лист у справі № 757/3989/15-ц. 
 
У ході вивчення наданих документів приватним виконавцем була виявлена розбіжність в написанні імені стягувача, у зв`язку чим виконавчий лист 
№ 757/3989/15-ц був підготовлений для повернення стягувачу. Згодом виконавчий лист було втрачено.
 
У листі приватного виконавця виконавчого округу Одеської області 
Шипкова Є. О. від 13 грудня 2022 року № 4438 зазначено, що виконавчий лист у справі № 757/3989/15-ц на адресу стягувача не направлявся та встановити його місцезнаходження не вдалось, у зв`язку з цим приватний виконавець вказував, що означений документ був втрачений.
Суд апеляційної інстанції вірно вказав, що відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, складав три роки. Таким чином, звернувшись з заявою про видачу дубліката виконавчого листа в грудні 
2022 року, стягувач здійснив це в межах встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд першої інстанції, 
з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку, що виконавчий лист було втрачено.
Доводи касаційної скарги, які є аналогічними тим, що були викладені 
в апеляційній скарзі і їм дана належна правова оцінка, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, а є лише незгодою заявника з їх змістом.
Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судаминорм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним 
і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга в частині оскарження судових рішень щодо видачі дубліката виконавчого листа та заміни сторони виконавчого провадження 
є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтею 390, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Скирди Владислава Євгеновича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2023 року за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 757/3989/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                Г. В. Коломієць

                                                                                                                 Б. І. Гулько 

                                                                                                                Д. Д. Луспеник