ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8558/21                                                             Головуючий у І інстанції - Шейко Т.І.,
                                                                                                                   Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
   26 липня 2023 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                            Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В., 
за участю: секретаря                                        Ольховської М.Г.,
представника апелянта                                        Фалько М.М.,                              

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року в справі за заявою Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києві про заміну боржника у виконавчому листі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 12 січня 2022 року, яке набрало законної сили  14 лютого 2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 23.10.2020 №462 «ОС» «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено її на посаді головного інспектора будівельного нагляду відділу методології та нагляду за видачею дозволів на виконання будівельних робіт Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України з 24.10.2020 та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 166 688, 90 грн.
Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року відмовлено у задоволенні зави про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року - скасовано, стягнуто з Державної архітектурно-будівельної інспекції на користь ОСОБА_1 сплачені витрати на професійну правничу допомогу в сумі   5 750, 00 грн.
20 жовтня 2022 року на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року видано виконавчий лист щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
В подальшому Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м.Києві звернулось з заявою про заміну сторони виконавчого провадження для належного виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року.
Заява обґрунтована тим, що виконання рішення неможливе без заміни боржника у виконавчому листі, оскільки згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державна  архітектурно-будівельна інспекція України (далі - ДАБІ) з 20.03.2020 знаходиться в стані припинення, а Постановою КМУ від 23.12.2020 № 1340 утворено Державну інспекцію архітектури та містобудування України (далі - ДІАМ), тобто на думку заявника ці обставини зумовлюють заміну сторони у виконавчому провадженні.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 13 грудня 2022 року  заяву про заміну сторони виконавчого провадження задоволено та замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника з Державної архітектурно-будівельної інспекції України (код ЄДРПОУ 37471912) на Державну інспекцію архітектури та містобудування України (код ЄДРПОУ 44245840) для належного виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року, на виконання якої видано виконавчий лист 20 жовтня 2022 року щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
При цьому, суд виходив з того, що ДАБІ, як юридична особа, не ліквідована, проте її функціональні обов`язки передані до ДІАМ, тобто суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Державна інспекція архітектури та містобудування України подала апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуально права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи,  просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволені заяви про заміну сторони виконавчого провадження. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що статус юридичної особи втрачається з часу внесення до Реєстру запису про її припинення, а Окружним адміністративним судом міста Києва не встановлено, що ДАБІ є припиненою на час розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, не надано доказів передачі у встановленому порядку визначених законом прав, обов`язків, зобов`язань ДАБІ до ДІАМ, та враховуючи, що зобов`язання, яке покладено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2022, на виконання якої видано виконавчий лист 20.10.2022 на ДАБІ не стосується публічно-владних функцій ДІАМ, тобто наголошує, що підстави для заміни сторони виконавчого провадження з ДАБІ на ДІАМ відсутні.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала, наполягала на їх задоволенні.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду інші учасники судового розгляду до суду не прибули, що не є перешкодою для судового розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва. Під ним розуміють перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права до іншого. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, уповноважений відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі. 
Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 07.04.2022 у справі № 910/8252/21 та від 22.02.2021 у справі № 910/6336/19.
Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. 
У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин. Особливістю публічного правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.
При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва:          
1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією); 
2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.
Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.
При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Таким чином, статус юридичної особи втрачається з часу внесення до Реєстру запису про її припинення.
Так, п.п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 13.03.2020 № 218  вирішено ліквідувати Державну архітектурно-будівельну інспекцію та утворити Державну сервісну службу містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду» від 13.03.2020 № 219  утворено Державну інспекцію містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Установлено, що забезпечення діяльності Державної інспекції містобудування у 2020 році здійснюється в межах видатків, передбачених Державній архітектурно-будівельній інспекції.
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду» (далі - Постанова № 1340) від 23.12.2020 № 1340 зокрема, утворено Державну інспекцію архітектури та містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. При цьому вказаною постановою ліквідовано Державну інспекцію містобудування та Державну сервісну службу містобудування. Установлено, що забезпечення діяльності Державної інспекції архітектури та містобудування та заходи, пов`язані з ліквідацією Державної архітектурно-будівельної інспекції, у 2021 році здійснюються в межах видатків, передбачених Державній інспекції містобудування та Державній сервісній службі містобудування.
Згідно п. 3 Постанови № 1340 основним завданням ДІАМ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Постановою Кабінету Міністрів України «Питання Державної інспекції архітектури та містобудування» від 15.09.2021 № 960 постановлено погодитися з пропозицією Міністерства розвитку громад та територій про можливість здійснення Державною інспекцією архітектури та містобудування повноважень і виконання функцій з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
За інформацією із офіційного веб-ресурсу Міністерства розвитку громад та територій України з 16.09.2021 розпочала роботу Державна інспекція архітектури та містобудування.
Відповідно до абз. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів «Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю» (далі - Постанова № 961, в редакції від 15.09.2021) від 19.08.2015 № 671 органи державного архітектурно-будівельного контролю є правонаступниками прав та обов`язків Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення повноважень відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та продовжують здійснювати повноваження у сфері архітектурно-будівельного контролю після початку здійснення відповідних повноважень та виконання відповідних функцій Державною інспекцією архітектури та містобудування.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна архітектурно-будівельна інспекція України з 06.03.2023 припинена (запис № 1000701110026047267).
Отже, Державна архітектурно-будівельна інспекція України як юридична особа, ліквідована, а її функціональні обов`язки передані до Державної інспекції архітектури та містобудування України, що свідчить про обґрунтованість вимог щодо заміни сторони виконавчого провадження.
При цьому, колегія суддів вважає слушними доводи апелянта про те, що на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали ДАБІ ще не була ліквідована, тому висновок суду першої інстанції про правонаступництво ДІАМ  був передчасним. 
Разом з тим, на даний час ДАБІ припинена, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.43 том 3), тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали і відмови в задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому листі, оскільки це свідчило б про надмірний формалізм і сприяло б затягуванню виконання судового рішення.
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, судом повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали суду.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 238, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328  КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної інспекції архітектури та містобудування України - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2022 року -  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 26.07.2023.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                          Є.І. Мєзєнцев

                                                                                                    В.В. Файдюк