КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 752/3329/23
провадження № 33/824/3012/2023 
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 червня 2023 року                                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд
в складі судді Кирилюк Г. М.,
при секретарі Кролівець О. В,
розглянувши  у відкритому  судовому  засіданні  апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кулішенка Миколи Юрійовича на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2023 року у складі судді Бушеленко О. В.,  в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,  до адміністративної  відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,  
 
встановив:
 
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року  ОСОБА_1 визнано  винним у вчиненні адміністративних правопорушень,  передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,  та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі  1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить                   17 000 грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 536, 80  грн.
29.05.2023  ОСОБА_1 в особі  представника Кулішенка М. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року скасувати,  а провадження  у справі закрити в зв`язку з відсутністю події  та складу адміністративного правопорушення. 
Просить  поновити строк   на  апеляційне  оскарження, посилаючись на ті підстави, що  первинно  подана  захисником  апеляційна  скарга  була подана  в межах строку  на апеляційне оскарження, а повернення її відбулось через не подання до суду апеляційної інстанції копії договору про надання правничої допомоги. Про  постанову  Київського  апеляційного  суду  від  16 травня  2023 року   про повернення  апеляційної скарги він дізнався  тільки з Єдиного державного реєстру судових рішень 29.05.2023. Вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та просить його  поновити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного  рішення неправильно  застосовано  норми матеріального  права та порушено норми процесуального  права, допущено  неправильну  оцінку  доказів  у справі, у зв`язку з  чим постановлено  незаконне  рішення. 
На переконання суду першої інстанції, з переглянутих відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 , у якого працівники поліції начебто виявили ознаки алкогольного сп`яніння на місці вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди,  відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою  газоаналізатора,  відмовився прослідувати   зі  співробітниками поліції   до медичного  закладу  для  проходження  огляду  на  стан   сп`яніння, сам вказав,  що  випивав та вживав певні препарати, які впливають на свідомість, що підтверджує винуватість у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Однак, будучи допитаним в залі суду, ОСОБА_1 заперечив факт перебування у стані алкогольного сп`яніння в день ДТП, а свою нібито відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння пояснив непорозумінням з інспектором у зв`язку з травмою голови, яку отримав під час ДТП, що підтверджується  відеозаписом,  наявним у матеріалах справи (травмована голова перебинтована лікарями невідкладної медичної допомоги).
Крім того, ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом близько 22 год. 40 хв. та підтвердив дату і час настання події ДТП, але заперечив факт керування автомобілем після ДТП, зокрема 28.01.2023 о 22 год. 50 хв.
Так, в протоколі ААД № 367242 від 28.01.2023,  складеному за ст. 124 КУпАП,  працівниками поліції зазначено час події ДТП як 22 год. 40 хв., що не заперечується і підтверджується скаржником. 
Проте протокол серії ААД №367243,  складений працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,  є сфабрикованим та не може бути належним і допустимим доказом скоєння правопорушення, оскільки  о 22 год. 50 хв. ОСОБА_1 не був та не міг бути водієм, його транспортний засіб був вщент розбитий і не піддавався експлуатації.
Висновки суду про те, що при складенні протоколу серії ААД №367243 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було «допущено дрібну механічну описку щодо часу здійснення керування ОСОБА_1 автомобілем у стані сп`яніння» (вказано  22:50  замість  доцільного  22:40) не ґрунтуються  на  матеріалах справи  та не  підтверджуються   жодними доказами. 
Суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, не з`ясував повно та всебічно всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дослідив всі докази та не оцінив їх в сукупності, а дослідженим доказам дав неправильну оцінку, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З урахуванням  наведеного  вважає,  що  доводи скаржника про  відсутність  в його  діях  складу  правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП, є переконливими та обґрунтованими. 
В судовому засіданні  захисник  ОСОБА_1 - адвокат Кулішенко  М. Ю.  апеляційну  скаргу  підтримав та просив її задовольнити.  
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Як вбачається  з матеріалів справи,   апеляційну  скаргу  на  постанову Голосіївського  районного  суду  м. Києва  вперше  було  подано  в строк, передбачений ч.2 ст.  294 КУпАП, яка   у зв`язку з  порушенням   вимог  ч. 2 ст.  271  КУпАП  при її  поданні   ухвалою  Київського  апеляційного  суду  від  16 травня  2023  року  була  повернута  особі,  що  її подала.
Враховуючи підставу  повернення  апеляційної  скарги  -  відсутність витягу  з договору  про  надання  правової допомоги,  а також  ту обставину, що  вдруге  апеляційну  скаргу  було  подано   одразу  після  того,  як стало  відомо  про  її повернення,   з  метою забезпечення особі  права на апеляційне оскарження судового  рішення  в її справі, суд апеляційної інстанції вважає за можливе клопотання про поновлення  пропущеного строку задовольнити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,   суд дійшов  висновку, що апеляційна  скарга  не підлягає  задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення та надані докази у підтвердження його вчинення, надав оцінку доводам правопорушника та його захисника, та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1   у порушенні п. 2.5. Правил дорожнього руху України.
За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №367243 28.01.2023,  водій  ОСОБА_1    керував 28 січня  2023  року   о 22 год. 50  хв.  у місті  Києві,  Шосе Столичне,  транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що  відповідальність передбачена  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В графі «пояснення особи, яка притягається  до  адміністративної відповідальності, по  суті порушення» ОСОБА_1   зазначив: «Згоден». 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.
Відповідно до приписів п. п. 1.3, 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. При цьому, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).
Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти  огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови повинна здійснюватися відповідно до вимог діючого законодавства.
Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858,     огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).
Частинами 1 та 2 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З відеозапису, приєднаного до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що  ОСОБА_1  не  заперечував, що перебував в стані  алкогольного  сп`яніння: «Алкоголь вживали?» «Трошки».  Працівник поліції  чітко та ясно запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у закладі охорони здоров`я, на що останній  відповів:  « Я відмовляюсь».  
Та обставина, що внаслідок  ДТП,  яка сталася  28 січня 2023  року  о  22 год. 40 год, а саме внаслідок  наїзду  на  електроопору  №10324,  ОСОБА_1 отримав травму (на  відео - перебинтована  голова) не  є достатнім  доказом  на  підтвердження  тієї обставини,  що  відмова від  проходження  огляду на стан  сп`яніння  була  викликана  саме непорозумінням  з  інспектором  поліції. 
На  відеозаписі зафіксовані обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, за яких водій ОСОБА_1   відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Посилання  в апеляційній скарзі на те, що в  протоколі   ААД  №367242  від 28.01.2023, складеному  відносно ОСОБА_1    за ст. 124 КУпАП,  зазначено  час події  ДТП  як 22 год. 40  хв.,  що не  заперечується   останнім,  а в протоколі  за  ч.1 ст. 130 КУпАП  -  22 год. 50 хв., коли ОСОБА_1 вже не  був водієм, оскільки  його  автомобіль  було  вщент  розбито,  не є підставою для скасування законної постанови суду першої інстанції, оскільки вказані обставини лише свідчать про технічну помилку під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що останній своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення з достатньою повнотою досліджені судом на виконання вимог ст. 280 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених у постанові суду доказів, при розгляді справи суддею першої інстанції не було допущено порушень вимог закону щодо всебічного, об`єктивного та повного розгляду справи, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП.
За таких обставин підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення немає.
Керуючись ст.  256, 278 КУпАП суд 
постановив:
 
Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Кулішенку Миколі Юрійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2023 року. 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кулішенка Миколи Юрійовича залишити без задоволення. 
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. М. Кирилюк