ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

31 серпня 2023 року                                                                                
м. Чернівці
справа № 723/2604/23
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Одинака О. О. 
суддів: Кулянди М. І., Лисак І. Н., 
секретар Паучек І. І.

позивачка  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 
відповідач Великокучурівська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області

апеляційна скарга Релігійної організації «Релігійна громада Церква Христова в місті Чернівці» на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 7 липня 2023 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Пташник А. М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст вимог заяви
ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , звернулась до суду з заявою про забезпечення позову.
Просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та третій особі у справі вчиняти дії психологічного (листи, усні погрози) чи фізичного характеру (відключення світла, води та газу), спрямовані на незаконне виселення ОСОБА_2 та позивачки з будинку АДРЕСА_1 .
Посилалась на те, що ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 червня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , до Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання рішення і дій відповідача по зняттю з реєстрації місця проживання незаконними.
Керівник Релігійної організації «Релігійна громада Церква Христова в місті Чернівці» та її члени вимагають від позивачки та змушують її та доньку виселитись з будинку АДРЕСА_1 . Вказаний керівник організації відключив від будинку постачання світла, газу та води, чим порушує права позивачки на житло.
Невжиття судом вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 7 липня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено.
Заборонено Великокучурівській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області та Релігійній організації «Релігійна громада Церква Христова в місті Чернівці» вчиняти дії психологічного чи фізичного характеру (надсилання листів, повідомлень, відключення світла, води та газу), у житловому будинку АДРЕСА_1 до закінчення розгляду цивільної справи та набранням рішенням законної сили.
Суд виходив з того, що заява позивачки є обґрунтованою.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Релігійна організація «Релігійна громада Церква Христова в місті Чернівці», яка бере участь у справі в якості третьої особи без самостійних вимог, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначав, що забезпечення позову судом призвело до порушення прав власника житлового будинку  АДРЕСА_1 .
Суд першої інстанції не перевірив на якій підставі спірне нерухоме майно перебуває у користуванні позивачки та чи мали місце з боку відповідача та третьої особи неправомірні заходи впливу та тиску. Суд не встановив яким чином заборона вчинення певних дій може вплинути на розгляд справи по суті та можливість виконання судового рішення.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу.
Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Посилалась на те, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону.
Зазначала, що керівник релігійної громади порушує право позивачки та її доньки на житло ще до вступу в законну силу рішення суду першої інстанції.
Релігійна організація «Релігійна громада Церква Христова в місті Чернівці» звернулась до суду з позовом про виселення позивачки та її доньки із спірного житлового приміщення.
Вважала, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого судового рішення про задоволення позову у даній справі.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно забезпечив позов  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , до Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання рішення і дій відповідача по зняттю з реєстрації місця проживання незаконними.
Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу».
Подібні правові висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20 та від 31 січня 2023 року у справі № 295/5244/22.
З договору дарування житлового будинку від 23 липня 2009 року та інформаційної довідки №10217141796 від 23 грудня 2022 року вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належить з 23 липня 2009 року на праві власності Релігійній організації «Релігійна громада Церква Христова в місті Чернівці».
Колегія суддів вважає, що можливе судове рішення у даній справі про визнання рішення і дій відповідача по зняттю з реєстрації місця проживання незаконними примусовому виконанню не підлягає, оскільки таке судове рішення безпосередньо створює відповідний правовий ефект: призводить до усунення правової невизначеності, змінює правовідношення.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/22.
Невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, який просить позивачка, не може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.
З урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачу вчиняти певні дії, колегія суддів приходить до висновку про неспівмірність та неадекватність заходу забезпечення позову вимогам позивачки та відсутність необхідності вжиття вказаних заходів.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому її слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382  ЦПК України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Релігійної організації «Релігійна громада Церква Христова в місті Чернівці» задовольнити частково.
Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 7 липня 2023 року скасувати.
В задоволення заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , про забезпечення позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 1 вересня 2023 року.

Головуючий                                                         Олександр ОДИНАК 

Судді                                                                  Мирослава КУЛЯНДА 

                                               Ігор ЛИСАК