ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1020/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/9328/21 Категорія: 305010900 	Токова С. Є. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року 

м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л. 

за участі:

секретаря – Широкової Г.К. 

учасники справи:

позивач – ОСОБА_1 ,

відповідач – ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу – ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу адвоката Геращенко Людмили Герасимівни, яка представляє інтереси ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2023 року, у складі судді Токової С.Є., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
                                                      в с т а н о в и в : 

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 599 534 гривні відшкодування матеріальної шкоди, 30 000 моральної шкоди та 6 295 грн. 35 коп. понесених судових витрат.
В обґрунтування вимог позовної заяви вказував, що 29.03.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений його автомобіль Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду.
Зазначав, що постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 22.06.2021 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП .
Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 47 від 24.06.2021 року, розмір матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП його автомобілю складає 575 114 (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч сто чотирнадцять грн).
Зазначав, що також були понесені витрати на транспортування автомобіля, на проведення розукомплектування для експертного дослідження, оплачено автотоварознавче дослідження та витрати на послуги адвоката.
Звертав увагу суду, що страхового відшкодування не отримував.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2023 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 453 934 грн. , моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та судовий збір в сумі 4539 грн., а всього – 461 473 грн.
Задовольняючи частково позов, суд дійшов до висновку, що відповідач повинен відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення ним ДТП, однак, сума відшкодування матеріальної шкоди належить до зменшення на суму 130 000 грн, яка вказана у полісі страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та яка повинна бути сплачена страховиком. Також стягнув понесені позивачем та документально підтверджені витрати на транспортировку транспортного засобу, розукомплектування та витрати за проведення автотоварознавчої експертизи. Крім того, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 3000 грн суд виходив з того, що позивачу завдано моральних страждань, у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, та неможливістю користування ним протягом тривалого часу. Відмовляючи у стягненні витрат на правову допомогу, суд виходив з того, що дані витрати документально не підтверджені позивачем. 
Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача – адвокат Геращенко Л.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення повністю та залишити позовну заяву без розгляду, мотивуючи тим, що позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк десять днів для усунення недоліків, натомість, позивач подав заяву про усунення недоліків майже через два місяці без долучення клопотання про продовження строку на усунення недоліків, на що суд першої інстанції не звернув уваги та не повернув позовну заяву. 
Також звертає увагу на те, що суд першої інстанції відкрив провадження у справі не надавши значення, що позовна заява складена без додержання вимог статей 175, 177 КПК України, а саме, що до позовної заяви адвокатом Лавріненко Є.Ю. долучено ордер про надання правової допомоги в Корсунь-Шевченківському районному суді Черкаської області, а не в Соснівському районному суді м. Черкаси. 
Крім того, в договорі про надання правової допомоги від 25.05.2021 визначено детальний перелік повноважень адвоката, однак, в переліку не вказано повноваження на 0підписання та звернення з позовною заявою.
Скаржник вважає, що позовна заява подана та підписана адвокатом Лавріненко Є.Ю. за відсутності належних у нього повноважень на ведення справи у Соснівському районному суді м. Черкаси. 
Зазначає про те, що висновок автотоварознавчої експертизи, який надано позивачем на підтвердження розміру матеріального збитку, містить недостовірну інформацію, оскільки відповідач не запрошувався на огляд автомобіля на 29.04.2021. 
Звертає увагу, що 21.07.2021 відповідач отримав від позивача повідомлення про проведення експертного огляду автомобіля 26.07.2021. 
Скаржник вважає, що огляд автомобіля не проводився 29.04.2021, а висновок експерта №47 від 24.06.2021 складений заднім числом, з метою позбавлення можливості відповідача бути присутнім при огляді транспортного засобу та у зв`язку із закінченням 06.07.2021 дії свідоцтва експерта ОСОБА_3 , який проводив автотоварознавчу експертизу.
Також зазначає, що огляд автомобіля проведено не відразу після ДТП, а після спливу одного місяця. 
Скаржник вважає, що позивачем не доведено факт спричинення йому матеріального збитку в сумі 575 114 грн., оскільки в протоколі огляду місця події від 29.03.2021 не зафіксовані пошкодження транспортного засобу позивача, які потім зазначені в протоколі огляду автомобіля від 29.04.2021.
Окремо, скаржник наголошує на тому, що суд необґрунтовано стягнув матеріальну шкоду в розмірі 453 934 грн, включивши в суму матеріального збитку вартість за проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 5 000 грн., яка відноситься до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Крім того, скаржник звертає увагу на незаконність ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2022 року про відмову у зупиненні провадження у справі, яка вмотивована тим, що представник відповідача не надала доказів про перебування ОСОБА_2 у лавах Збройних сил України.
З цього приводу, вказує, що відповідач призваний на військову службу у Збройні сили України, де перебуває і на даний час, на підтвердження чого до суду були надані належним чином завірена копія військового квитка і повісток на його відправку, згідно яких станом на 26.02.2022 ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Просить залишити позовну заяву без розгляду, як таку, що подана особою, яка не мала повноважень на подачу позовної заяви та на ведення справи в Соснівському районному суді м. Черкаси, а також у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків у строк, визначений ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що ухвалу суду про залишення позову без руху від 13.09.2021 він отримав 28.10.2021 та протягом десяти днів направив до суду заяву про усунення недоліків.
Також позивач спростовує твердження скаржника про звернення до суду з позовом особою, яка не мала на це повноважень, оскільки в ордері, який долучено до позову, була технічна помилка, натомість, адвокат надав до відповіді на відзив оригінал ордеру на представництво інтересів позивача в Соснівському районному суді м. Черкаси.
Крім того, повноваження адвоката на представництво інтересів позивача підтверджуються, укладеним між адвокатом та позивачем договором про надання правової допомоги від 25.05.2021.
Звертає увагу, що у випадку наявності обґрунтованих сумнівів щодо дійсності обсягу повноважень представника, суд першої інстанції не був позбавлений можливості залишити без руху позовну заяву для надання додаткових доказів на підтвердження повноважень адвоката. До того ж, наголошує, що в усіх судових засіданнях був присутнім особисто та підтримував позовні вимоги повністю.
У випадку наявності будь-яких обмежень повноважень адвоката, таке обмеження повинно бути передбачено в довіреності або ордері, що узгоджується з практикою Верховного Суду (постанова ВС від 21.12.2022 №947/16884/21, постанова ВС від 05.10.2022 №569/24629/18).
У відзиві позивач спростовує твердження скаржника про неповідомлення відповідача про час та місце огляду транспортного засобу, листом-запрошенням від 21.04.2021, поштовою квитанцією та випискою з електронного сайту УКРПОШТА.
Пошкодження, які вказані у протоколі огляду транспортного засобу повністю співпадають з пошкодженнями, зафіксованими під час складання протоколу огляду місця події за допомогою цифрового фотоапарату SONY.
Окремо, звертає увагу, що скаржником не доведено неповноту та необґрунтованість розміру матеріального збитку, вказаного у висновку автотоварознавчої експертизи №47 від 24.06.2021, будь-яких клопотань про призначення додаткових або повторних експертиз відповідач не заявляв. 
Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Наголошує також, що витрати за проведення автотоварознавчої експертизи суд вірно відніс до матеріальних збитків, оскільки відповідна експертиза була проведена за заявою позивача до подання позову, а не на підставі ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2023 року не відповідає вказаним вимогам.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Положенням ч. 4 даної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як встановлено судом, 29 березня 2021 року об 11 год 30 хв. на перехресті вулиць Надпільної та Франка у м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю  транспортного  засобу  Volkswagen Touareg  реєстраційний  номер  НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_1 та автомобіля Opel Vektra д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .
Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП був складений відносно ОСОБА_2 . 
Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 22 червня 2021 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП  та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
Відносно іншого учасника даної ДТП, протокол про порушення правил дорожнього руху в день ДТП не складався, постанов про його притягнення до адміністративної відповідальності або про відсутність складу адміністративного правопорушення не виносилось.
Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи від 24 червня 2021 року СПД ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Touareg реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП, яка сталася 29.03.2021року складає 575 114 грн.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Opel Vektra д.н. НОМЕР_3 була застрахована ТДВ "СК.Ю.ЕС.АЙ" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4270695 від 25.09.2020 року (а.с. 147)
Відповідно до Полісу ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого складає 130 000 грн., франшиза становить 2600 грн. 
Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 , як з винуватця ДТП, завдану матеріальну шкоду в розмірі 599 534 грн та моральну шкоду в сумі 30 000 грн.
Суд, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково, та ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди в розмірі 453 934 грн. виходив з того, що сума відшкодування матеріальної шкоди належить до зменшення на суму 130 000 грн, яка вказана у полісі страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та яка повинна бути сплачена страховиком. Тобто, суд, вирішуючи спір між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зробив висновки про права та обов`язки страховика (страхової компанії) – особи, яка не була залучена до участі у справі, як співвідповідач, тим самим, порушуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства. 
Так, положенням ст. 12 ЦПК України визначено, що  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України,  Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, вирішувати спір ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, неможливо без вирішення питання стягнення страхового відшкодування з страхової компанії ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 , або МТСБУ, у випадку припинення діяльності ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», шляхом залучення страховика в справу як співвідповідача. 
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Однак, клопотання про залучення у справу співвідповідача позивачем в суді першої інстанції не заявлялось та матеріали справи не містять такого.
На стадії апеляційного розгляду суд позбавлений можливості залучати в справу співвідповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм цивільного процесуального законодавства, а тому підлягає до скасування з постановленням нового, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди належить відмовити, за визначеного кола відповідачів та за наведених в постанові підстав.
Оскільки колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції з інших, ніж зазначені в скарзі підстав, тому не входить в обговорення доводів апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з положенням ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є , зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів, - 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Геращенко Людмили Герасимівни, яка представляє інтереси ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – скасувати. 
Ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та за умов, визначених ст.389 ЦПК України. 
Повний текст постанови складено 19 липня 2023 року.
Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар 

       Т.Л. Фетісова