П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/5472/23	

Перша інстанція: суддя Лебедєва Г.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів - Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

20 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області 20.12.2022 (провадження №413/20, реєстраційний №413/2/14-2/2022);
- стягнути з Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області на його користь 100     000 (сто тисяч) гривень   на відшкодування завданої моральної шкоди та судовий збір.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, що аналогічний позов у справі №420/1224/23 судом  залишено без розгляду, а відповідно до ч.4 ст. 240 КАС України - особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку. Апелянт зазначив, що фактично суд першої інстанції не звернув увагу на аргументи позивача, викладені у заявах про поновлення строку та формально розглянув справу, не перевірив правомірності чи неправомірності дій та рішення КДКА Одеської області, чим позбавив позивача права на гарантований Конституцією України та міжнародними актами права на судовий захист.
Відповідно до ст.311, 312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та будь-яких обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не доведено.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).
Оскільки по даній справі предметом позову є рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 20.12.2022, то в даному випадку строк звернення до суду  встановлюється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI.
Так, ч.8 ст.50 Закону № 5076-VI встановлено, що рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.
З наведеного вбачається, що 30 денний строк оскарження рішення  КДКА від 20.12.2022 року сплинув 19 січня 2023 року.
Навіть якщо врахувати доводи апелянта, що 04 січня 2023 року на його електронну адресу надійшов електронний лист від КДКА Одеської області, до якого було долучено сканкопію оскаржуваного рішення КДКА Одеської області від 20 грудня 2022 року, та саме з 04.01.2023 розпочинається строк звернення до суду, то такий строк закінчився 03 лютого 2023 року.
В свою чергу з даним позовом ОСОБА_1 звернувся через систему «Електронний  суд» 17 березня 2023 року, тобто з пропуском місячного строку оскарження рішення КДКА.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що повернення судом первісної позовної заяви, поданої в межах строку звернення до суду (справи № 420/1224/23, № 420/1220/23), не є поважною підставою для поновлення строку звернення до суду з цим позовом.
Помилковими є і доводи апеляційної скарги, що на час розгляду справи №420/1224/23 строки звернення до суду перервались, так як позивач не міг ще раз звернутись із позовом, оскільки провадження за позовом і так тривало, а також у зв`язку зі тим, що позов у справі №420/1224/23 і так було подано в межах строку.
Судова колегія наголошує, що початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.
Особа реалізує своє право на звернення до суду на власний розсуд в межах відповідних строків. Реалізація права на звернення до суду як і вибір способу судового захисту залежать від волевиявлення позивача. А тому обрання неналежного способу захисту та/або винесення судового рішення, яке не відповідає очікуванням позивача, не можуть бути тими обставинами, що зупиняють чи переривають процесуальні строки.
Аналогічна правова позиція викладена ВПВС в постанові по справі № 9901/243/20 від 03 лютого 2021 року.
Враховуючи викладене, судова колегія вважає обґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстави наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними підставами для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, а подана позивачем заява про поновлення строків не містить зазначення інших поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Правові наслідки звернення до суду з пропуском строку визначені ст.123 КАС України, відповідно до яких позов залишається без руху.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
За приписами п.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Колегія суддів вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.
Судова колегія вважає слушними доводи апелянта, що нормами ч.4 ст.240 КАС  України  передбачена можливість звернення до суду за захистом своїх прав навіть після того, як позов було залишено без розгляду, разом з тим, таке звернення повинно відбуватись в межах строку звернення до суду або за наявності поважних причин пропуску такого строку, що в даному випадку відсутнє.
В даному випадку, для належного захисту своїх прав, позивач повинен був не звертатись з новим позовом, а подавати апеляційну скаргу на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 16 березня 2023 року по справі № 420/1224/23, що відповідно до відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду» ним зроблено не було.
Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності поважних підстав для поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом, що відповідно до ч.3 ст.123 КАС України є безумовною підставою для залишення позовної заяви без розгляду.
Оскільки ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2023 року апелянту відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, судовий збір у розмірі 2 684 грн підлягає стягненню з апелянта.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.123, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги  у розмірі 2 684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко