УХВАЛА

04 липня 2023 року 
м. Київ
справа №120/2170/20-а
провадження № Зв/990/34/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М.,
за участю:
секретаря судового засідання - Яроша Д.В.,
представника відповідачів - Стрільчук Л.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, провадження в якій відкрито
за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №120/2170/20-а,
ВСТАНОВИВ:
І. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
1. В травні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Вінницької обласної прокуратури (далі - відповідач-1), Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач-2), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Вінницької області №409к від 28 квітня 2020 року про звільнення з посади прокурора Першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудових розслідувань у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку область прокуратури Вінницької області та органів прокуратури, з 28 квітня 2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Першої кадрової комісії №83 від 02 квітня 2020 року про неуспішне проходження прокурора Першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудових розслідувань у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку область прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;
- поновити в органах прокуратури з 29 квітня 2020 року на посаді прокурора Першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудових розслідувань у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку область прокуратури Вінницької області;
-стягнути з прокуратури Вінницької області середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 29 квітня 2020 року і до часу фактичного поновлення на роботі.
Короткий зміст судових рішень
2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Вінницької області №409к від 28 квітня 2020 року про звільнення з посади прокурора Першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудових розслідувань у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку область прокуратури Вінницької області та органів прокуратури, з 28 квітня 2020 року.
Поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури з 29 квітня 2020 року на посаді прокурора Першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудових розслідувань у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку область Вінницької обласної прокуратури.
Стягнуто з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 квітня 2020 року по 06 жовтня 2020 року у сумі 187 233,58 грн (з відповідними відрахуваннями загальнообов`язкових платежів).
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення заробітної плати, у межах суми стягнення за один місяць в сумі 20 926,03 грн. У решті позовних вимог відмовлено.
3. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення першої кадрової комісії про неуспішне проходження прокурора Першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудових розслідувань у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку область прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.
Прийнято в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення першої кадрової комісії про неуспішне проходження прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудових розслідувань у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку область прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.
Змінено рішення Вінницького окружного адміністративного суду в частині поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури, з 29 квітня 2020 року на посаді прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудових розслідувань у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку область Вінницької обласної прокуратури, шляхом викладення даної частини рішення в наступній редакції:
"Поновити ОСОБА_1 у Вінницькій обласній прокуратурі на посаді, що рівнозначна тій, яку він обіймав до звільнення, з 29 квітня 2020 року".
В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
4. Постановою Верховного Суду від 19 травня 2022 року задоволено касаційні скарги Офісу Генерального прокурора та Вінницької обласної прокуратури, скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року і ухвалено нове рішення у справі № 120/2170/2-а, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.
5. Суд касаційної інстанції виходив з того, що оскаржуване позивачем рішення кадрової комісії є обґрунтованим, мотивованим, містить посилання на нормативно-правові акти, обґрунтування щодо набрання позивачем за результатами складання іспиту у формі тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора 62 бали, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, а тому підстави для його скасування відсутні.
6. Верховний Суд зазначав, що зважаючи на те, що звільнення на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» прямо передбачене підпунктом 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX і пов`язане, зокрема, з наявністю рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором, відповідачем цілком обґрунтовано визначено звільнення позивача на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з підстав, передбачених підпунктом 2 пункту 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX.
7. Верховний Суд констатував, що рішення Кадрової комісії від 02 квітня 2020 року №83 та наказ прокурора Вінницької області №409к від 28 квітня 2020 року видані на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягали.
ІІ. ПРОВАДЖЕННЯ ЗА ВИКЛЮЧНИМИ ОБСТАВИНАМИ
8. 04 квітня 2023 року позивач звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №120/2170/20-а за виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яка мотивована тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року № 1-р(ІІ)/2023 (справа № 3-5/2022(9/22)) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення пункту 6 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури".
9. Позивач вказує, що згідно із вказаним пунктом 6: "З дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру".
10. Із викладеного, заявник вважає, що наявні підстави для перегляду постанови Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №120/2170/20-а.
11. ОСОБА_1 зазначає, оскільки справу його позовом було вирішено на підставі неконституційної норми, то він повинен мати змогу одержати сатисфакцію внаслідок порушення його прав.
12. За результатом перегляду постанови суду касаційної інстанції у цій справі, заявник просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні касаційних скарг Офісу Генерального прокурора та Вінницької обласної прокуратури.
13. Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №120/2170/20-а за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі. 
14. 14 квітня 2023 року від Офісу Генерального прокурора до Верховного Суду надійшов відзив на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якому відповідач-2 просить у задоволенні такої заяви відмовити та залишити в силі постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.05.2022 у справі № 120/2170/20.
15. 18 квітня 2023 року від Офісу Генерального прокурора до Верховного Суду надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду, в якому відповідач-2 просить заяву ОСОБА_1 повернути без розгляду.
16. Відповідач-2 зазначає, що Рішення Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року № 1-р(ІІ)/2023 (справа № 3-5/2022(9/22)) оприлюднено 02.03.2023, тобто останнім днем подачі заяви є 03.04.2023 (оскільки 01.04.2023 є вихідним днем), а позивачем згідно з штампом суду подано заяву 04.04.2023, тобто пропущено строк на подачу заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
17. 01 травня 2023 року від Вінницької обласної прокуратури до Верховного Суду надійшли письмові пояснення на заяву про перегляд постанови за виключними обставинами, в яких відповідач-1 просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, а постанову Верховного Суду від 19.05.2022 у справі № 120/2170/20 - залишити в силі.
18. Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №120/2170/20-а призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке відбудеться 20 червня 2023 року о 15:00 год. у приміщенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких 8, корпус 5.
19. 20 червня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи. Усною ухвалою Суду від 20.06.2023, занесеною до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 04.07.2023 на 15:00 год.
20. 03 липня 2023 року до Верховного Суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення 28.06.2023 ОСОБА_1 повістки про виклик до Суду на 04.07.2023 на 15:00 год. (ідентифікатор внутрішнього поштового відправлення:     0102938160519), а тому заявник був належно повідомлений про розгляд справи в Суді, що в силу положень статті 205 КАС України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.
ІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
21. Відповідно до частини 1 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
22. Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судових     рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
23. Приписами частини 6 статті 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
24. Відповідно до частини першої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення               суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
25. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених            у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина друга статті 365 КАС України).
26. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.
27. Як встановлено Судом Рішення Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року № 1-р(ІІ)/2023 у справі № 3-5/2022(9/22), про яке йдеться у заяві ОСОБА_1 оприлюднено 02.03.2023. 
28. Заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №120/2170/20-а до суду касаційної інстанції надійшла 04 квітня 2023 року.
29. Водночас, згідно із відбитку календарного штемпеля на конверті, яким надсилалось до Суду вказана заява, оператором поштового зв`язку відправлення було прийнято 01 квітня 2023 року.
30. Відповідно до частини 9 статті 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
31. У зв`язку із наведеним, заявником не пропущено строк на звернення до Суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами. А тому клопотання Офісу Генерального прокурора про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду задоволенню не підлягає.
32. Надаючи оцінку змісту заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №120/2170/20-а, Суд звертає увагу на те, що питання про перегляд за виключними обставинами судових рішень, які набрали законної сили, у зв`язку з встановленою Конституційним Судом України неконституційністю (конституційністю) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, вже було предметом розгляду Верховного Суду.
33. Зокрема, об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду розглядала зазначене питання в аспекті того, які судові рішення можуть переглядатися за виключними обставинами із указаної нормативної підстави. Так, у постанові від 19 лютого                   2021 року в справі №808/1628/18 об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в цьому зв`язку висловила позицію, згідно із якою судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог не передбачає можливості його примусового виконання й тому  не може вважатися "не виконаним" у розумінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, а значить не може переглядатися за виключними обставинами з указаної нормативної підстави. У цій постанові також значиться, що рішення Конституційного Суду України не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, адже на час виникнення спірних правовідносин і на час прийняття рішення суду першої інстанції положення відповідної норми були чинними та підлягали застосуванню.
34. Аналогічна позиція щодо застосування приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підтримана об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в ухвалах від 21 грудня 2022 року в справі №140/2217/19 та від 22 грудня 2022 року в справі №805/1312/16-а.
35. Такий же підхід Верховний Суд застосував і під час розгляду заяв про перегляд за виключними обставинами судових рішень у справі №600/1450/20-а (ухвала від 13 квітня 2023 року), у справі №200/5229/20-а (ухвала від 27 квітня 2023 року), у справі №420/1255/21 (ухвала від 03 травня 2023 року), у справі №420/1319/21 (ухвала від 04 травня 2023 року), у справі №580/2313/20 (ухвала від 10 травня 2023 року) та у справі №620/4397/20 (ухвала від 11 травня 2023 року).
36. Дещо схожий підхід до перегляду судових рішень за виключними обставинами з мотивів встановленої Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, раніше висловила також Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 18 листопада                        2020 року в справі №4819/49/19. З уваги на текстуальний виклад пункту 1 частини третьої статті 459 Кримінального процесуального кодексу України (в якому немає застереження "якщо рішення суду ще не виконане") - на підставі якого у справі №4819/49/19 і розглядалося питання про можливість перегляду остаточного судового рішення за виключними обставинами - в цій постанові акцентується на тому, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.
37. Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
38. Таким чином, дотримуючись окресленої правової позиції щодо перегляду судових рішень, які набрали законної сили, з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, Суд у цій справі виходить із того, що постанова Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №120/2170/20-а, щодо перегляду якої за виключними обставинами звернувся ОСОБА_1 ., є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідно це судове рішення не підлягає примусову виконанню, тому - у значенні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України - не може переглядатися за виключними обставинами.
39. Більше того, застосування пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-IX не був підставою звернення позивача з даним адміністративним позовом.
40. Із наведених мотивів необхідно також зауважити, що пункт 6 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року №113-IX, визнаний неконституційним Рішенням Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року №1-р(II)/2023, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, що, своєю чергою, має значення для вирішення наступних справ та не може бути підставою для перегляду (зміни) правової позиції суду в спорі, щодо якого постановлене остаточне судове рішення.
41. Встановлена Конституційний Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення передовсім як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням у справі
42. Так, Суд зауважує, що згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
43. Конституційний Суд України у Рішенні від 24 грудня 1997 року №8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій), вказав про те, що: "частина друга       статті 152 Конституції України    закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю".
44. У Рішенні від 30 вересня 2010 року №20-рп/2010 у справі за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності    Конституції України    (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 8 грудня 2004 року №2222-IV    (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України зазначив про те, що: "незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність".
45. Тобто, рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної (ретроактивної) дії та поширюється лише на правовідносини, які виникли після його ухвалення.
46. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
47. Згідно з частиною першою статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
48. Підсумовуючи наведене, Суд не встановив правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, а тому постанову суду касаційної інстанції у цій справі слід залишити в силі.
Керуючись статтями 120, 359, 361, 363, 368, 369 КАС України, Суд
УХВАЛИВ :
1. Відмовити у задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №120/2170/20-а.
2. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №120/2170/20-а
3. Постанову Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі №120/2170/20-а залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили з дати її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 06 липня 2023 року

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду