ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року  
м. Черкаси   

справа № 707/2305/23 провадження № 22-ц/821/1411/23 категорія 331060101  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бородійчука В.Г.
суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.
секретар: Винник І.М.
учасники справи:
заявник:  ОСОБА_1 
представник заявника - адвокат Сібільова Олена Вікторівна
заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ)

розглянув в судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сібільової Олени Вікторівни на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини.

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

21 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини.
Свою заяву обґрунтовувала тим, що вона громадянка України та народила дитину жіночої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Макіївка, Донецької області. 
Народження дитини було зареєстровано у Відділі запису актів цивільного стану Червоногвардійським відділом запису актів цивільного стану у м. Макіївка, Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Народної Республіки (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 26 січня 2019 року, актовий запис №20), мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 , ім`я дитини присвоєно за прізвищем батька - ОСОБА_3 . 
З батьком дитини вона у зареєстрованому шлюбі не перебувала, згодом після народження дитини з батьком дитини розірвала стосунки.
Згідно відомостей, наданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), проведеною перевіркою по архіву відділу та згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутній; шлюб відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено.
Навесні 2023 року ОСОБА_1 повернулася на підконтрольну Україні територію з донькою та звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо реєстрації народження доньки. Наразі заявниця зазначає, що як внутрішньо-переміщена особа проживає за адресою АДРЕСА_1 .
У зв`язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів, виданих так званими «державними органами» на території, не підконтрольній Україні, заявниці було відмовлено у реєстрації дитини.
Відповідно заявниці було рекомендовано звернутися до суду, оскільки даний документ не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація народження дитини.
Тому, заявниця просить суд встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_4 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Макіївка, Донецької області, Україна, мати дитини - ОСОБА_1 , громадянка України, відомості про батька записані зі слів матері згідно положень ст. 135 Сімейного кодексу України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмолено.

Рішення суду мотивовано тим, що заявницею, окрім свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26 січня 2019 року, яке є недійсним і не створює правових наслідків, не надано суду жодного іншого доказу, який би підтверджував факт народження нею особи жіночої статі у вказаний час і у зазначеному місці.
Оцінюючи встановлене, суд прийшов до висновку, що вимоги заявниці є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Сібільової О.В. оскаржила його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сібільова О.В. просила скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2023 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою заяву про встановлення факту народження дитини задовольнити. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявниця на даний час не може підтвердити факту народження дитини будь-якими документами, крім свідоцтва про народження, що було видане в донецькій народній республіці.
Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні визначено, що підставами для проведення державної реєстрації є один із документів: медичний висновок про народження, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), медична довідка про перебування під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований. При відсутності вказаних документів та підстав для державної реєстрації для народження, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження дитини конкретною жінкою.
Встановлення факту народження дитини має значення для реалізації майнових та особистих прав заявника. При ухваленні рішення в даній категорії справ, суд повинен брати до уваги всі докази та документи, які в змозі подати особа. Документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток, можуть братися до уваги судом під час розгляду справи.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Сібільова О.В. зазначила, що заявниця позбавлена подати інші докази до суду крім свідоцтва про народження дитини, що видана на тимчасово окупованій території. Суд першої інстанції даної обставини не врахував та безпідставно відмовив у задоволенні позову, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявницею свідоцтва про народження її дитини, виданого державним органом України. 

Відзив на апеляційну скаргу не надходив 

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Переглядаючи законність мотивів судового рішення та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи, а саме паспорту громадянки України, серії НОМЕР_2 , виданого Бахмутським МВ ГУ ДМС України у Донецькій області 04 серпня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Пантелеймонівка Ц-Міського району м. Горлівки Донецької області.
Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .
Згідно довідки, виданої виконкомом Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 1991 р.н. проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно відповідей від 05 липня 2023 року № 2100/32.17-04-05 та від 29 червня 2023 № 2028/32.23-04-05 наданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на звернення ОСОБА_1 , проведеною перевіркою по архіву відділу та згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутній; шлюб відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не виявлено.
04 липня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації народження на підставі наданих документів. 
Документ, який надано суду заявницею для підтвердження факту народження дитини заявниці - свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 26 січня 2019 року, виданий органом, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, є недійсним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Отже, вирішити питання реєстрації народження дитини у позасудовий спосіб не вбачається можливим.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що заявницею не надано до суду жодного іншого доказу, крім свідоцтва про народження, яке видане донецькою народною республікою серія НОМЕР_1 , відтак визнав вимоги необгрунтованими. Однак, такий висновок суду першої інстанції є передчасний.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
Частина 3 статті 317 ЦПК України передбачає, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.
Згідно з частиною 4 статті 49 ЦК України реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов 'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.  Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.
Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.  У разі народження дитини поза закладом охорони здоров 'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров 'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров 'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.  Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я.  Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини.  За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (частина 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).
В абзаці сотому двадцять шостого пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила) зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.
Згідно з підпунктом «в» пункту 12 глави 1 розділу III Правил  у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою  для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані.
Частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Наведені положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дають підстави для висновку, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факти реєстрації шлюбу та народження.
Водночас Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження та здійснення державної реєстрації народження в позасудовому порядку.
Такий висновок зроблено Верховним Судом у своїй постанові від 23 листопада 2022 року у справі № 759/7001/22 (провадження № 61-9254св22).
Для встановлення факту народження дитини в порядку статті 317 ЦПК України до суду подається заява про встановлення факту народження дитини, копія паспорта та РНОКПП заявника (матері, батька). 
До суду надано відповідно оформлену заяву (а.с. 1-3), копію паспорта ОСОБА_1 (а.с. 7-10) та РНОКПП ОСОБА_5 (а.с. 11), що підтверджують ту обставину, що заявник ОСОБА_1 є громадянкою України.
Крім того, до суду подаються копії доказів, які підтверджують факт народження (медичні довідки та /або свідоцтво про народження дитини, що видане так званими органами ТОТ). 
Заявницею ОСОБА_5 додано до заяви свідоцтво про народження ОСОБА_3 , видане Червоногвардійським відділом записів актів громадянського стану м. Макіївка Державної Регістраційної Палати Міністерства юстиції донецької народної республіки від 26 січня 2019 року серія ДНР № 072539. 
Даний документ, а саме свідоцтво про народження, що видане донецькою народною республікою визнано судом першої інстанції недостатньо для задоволення її заяви. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що такі висновки суду першої інстанції є помилковими та не забезпечують реалізацію захисту майнових та особистих немайнових прав заявника. При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що іншого способу захисту ніж судовий у заявника немає.
Ухвалюючи рішення, районний суд не врахував, що питання про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». 
У практиці Європейського суду з прав людини розвинений принцип узгодженості спірного питання, зокрема, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (10 травня 2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (23 лютого 2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики.
При цьому ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів окупаційної влади є далеким від абсолютного. Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимує таку владу.
Таким чином, суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини у контексті як мінімум «реєстрації народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України).
Таким чином, вирішуючи заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції не врахував, що інших доказів заявниця подати до суду не в змозі через їх відсутність, а надане свідоцтво про народження, що видане Червоногвардійським відділом записів актів громадянського стану м. Макіївка Державної Регістраційної Палати Міністерства юстиції донецької народної республіки від 26 січня 2019 року серія ДНР № 072539 може бути враховане судом із застосуванням Намібійських принципів для захисту прав заявника, оскільки іншим способом встановити такий факт вона позбавлена можливості.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги, а тому вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заяви ОСОБА_1 . 
При цьому, враховуючи, що саме свідоцтво про народження дитини, видане окупаційною владою ніяких правових наслідків не створює, оскільки є недійсним на території України, згідно положень статті 135 СК України відомості про батька записати зі слів матері. 
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384, 430 ЦПК України,  апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сібільової Олени Вікторівни задовольнити.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 24 липня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сібільової Олени Вікторівни про встановлення факту народження дитини задовольнити. 
Встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Макіївка, Донецька область, Україна, мати дитини - ОСОБА_1 , громадянка України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Пантелеймонівка Ц-Міського району м. Горлівки Донецької області.
Відомості про батька записати зі слів матері згідно положень статті 135 Сімейного кодексу України.
Рішення суду є підставою для реєстрації факту народження особи в установленому законом порядку і підлягає негайному виконанню.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного  судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 

Повний текст постанови складено 06 вересня 2023 року.

Головуючий                                                        В.Г. Бородійчук

Судді                                                                О.В. Карпенко

                                                                       Л.І. Василенко