П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/13095/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Гнап Д.Д. 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
12 липня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.08.2022 № 222030018062 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, період роботи з 03.02.1986 по 14.11.1997 на посаді змінного майстра Хмельницького КП завод "Полімер" (колишня назва "Хмельницький хімзавод");
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 18.08.2022.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.03.2023 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у трудовій книжці позивачки відсутні дані про повний робочий день, про пільговий характер роботи, не зазначаються відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках, відомості про атестацію робочого місця тощо, у зв`язку з чим підстав для зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з цим документом немає. При цьому, надана позивачкою довідка № 26 від 20.08.2007 на підтвердження стажу роботи на пільгових умовах за списком № 2, за період роботи з 03.02.1986 по 14.11.1997, не відповідає Додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Позивач не подала відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями паспорта громадянина України, виданого Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області 10 липня 1999 року.
За змістом трудової книжки НОМЕР_1 від 20 грудня 1983 року ОСОБА_1 : 25.05.1983 - прийнята на завод "Катіон" для проходження навчальної, технологічної та виробничої практики у цех № 12 учнем налагоджувача-оператора з програмним управлінням (запис № 1); 04.07.1983 - присвоєно третій розряд налагоджувача-оператора з програмним управлінням (запис № 2); 20.12.1983 - звільнена із заводу у зв`язку із закінченням виробничої практики (запис № 3); 13.07.1984 - прийнята оператором станків 2 розряду в цех № 12 на завод "Катіон" (запис № 4); 28.01.1986 - звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною (запис № 5); 03.02.1986 - прийнята в пластмасовий цех змінним майстром Хмельницького хімзаводу "Полімер" (запис № 6); 14.11.1997 - звільнена з роботи (запис № 7).
ОСОБА_1 18.082022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком за списком № 2.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.08.2022 № 222030018062 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У рішенні зазначено, що пільговий стаж відсутній, надана пільгова довідка від 20.08.2007 № 26, видана КП завод "Полімер", з 03.02.1986 по 14.11.1997, не відповідають чинному законодавству, а саме: не розбита по постановах; не вірно зазначено розділ (Х - Хімічне виробництво), відсутній підрозділ та позиція списку № 2; довідка не дотримана формі Додатку 5, постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, що передбачає три підписи (керівника, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів); в підставі видачі довідки вказані первинні документи, але не вказані, за які роки документи; відсутній наказ до переліку робочих місць № 146 від 12.07.1994; додатково: в даному переліку робочих місць відсутня професія "змінний майстер".
Вважаючи протиправною вказану відмову, позивачка звернулася до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пільговий стаж позивачки, що обрахований відповідачем, не в повній мірі відповідає записам трудової книжки та наданим документами щодо періодів трудової діяльності (зайнятості), а тому наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, період роботи з 03.02.1986 по 14.11.1997.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон № 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Порядок - №  637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2019 року у справі № 569/9411/14-a.
Встановлено, за записами трудової книжки позивачки НОМЕР_1 від 20 грудня 1983 року, у період з 03.02.1986 року по 14.11.1997 року позивач працювала у пластмасовому цеху змінним майстром Хмельницького хімзаводу "Полімер".
Згідно з довідкою уточнюючою характер роботи від 20.08.2007 року № 26, виданою КП "Завод Полімер", ОСОБА_1 працювала у Хмельницькому КП заводі "Полімер" (колишній Хмельницький хімзавод) у період з 03.02.1986 року по 14.11.1997 року на посаді змінного майстра пластмасового цеху (1222.2 - 23428 по 2110 Б 000-1753) повний робочий день; виконувана робота передбачена пільговим пенсійним забезпеченням за списком № 2 розділу ХІ "Хімічне виробництво".
У спірний період роботи позивачки були чинними декілька списків № 2.
У списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, передбачено перелік робіт хімічного виробництва, зокрема робочі та інженерно-технічні працівники, безпосередньо зайняті в цехах, виробництвах (на правах цехів) та окремих установках нижчеперелічених виробництв виробів гарячим способом пластмас на основі поліамідів, поліметакрилових сполук, стиролу та його кополімерів.
Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, встановлено, що робітники, керівники та фахівці підприємств хімічної та нафтохімічної галузі промисловості, зайняті повний робочий день у виробництвах та роботах, зокрема, з виготовлення виробів гарячим способом із пластичних мас, композиційних матеріалів на основі пластмас, вініпласту, поліхлорвінілового пластикату, фенольних та карбамідних пластикатів, пластмас на основі поліамідів, поліметакрилових сполук, стиролу, належать до виробництв, робіт, професій, посад та показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах.
Також відповідно до списку № 2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, робітники, керівники і спеціалісти підприємств хімічної та нафтохімічної галузі промисловості, зайняті повний робочий день у виробництвах і роботах щодо виготовлення виробів гарячим способом з пластичних мас, композиційних матеріалів на основі пластмас, вініпласту, поліхлорвінілового пластикату (х), фенольних та карбамідних пластикатів, пластмас на основі поліамідів, поліметакрилових сполук, стиролу, належать до виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Отже, позивачка у спірний період повний робочий день працювала у пластмасовому цеху у Хмельницькому КП заводі "Полімер" (колишній Хмельницький хімзавод), де була зайнята у хімічному виробництві, передбаченому відповідними списками № 2.
судом першої інстанції обґрунтовано відхилені доводи відповідача про те, що уточнююча довідка не відповідає вимогам чинного законодавства через те, що не розбита по постановах, у ній не вірно зазначено розділ (Х - Хімічне виробництво), відсутній підрозділ та позиція списку № 2, відсутні три підписи (керівника, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів), адже такі не спростовують наявності у позивачки стажу на виробництві та роботах, що віднесені до списку № 2, та наявності у неї права для призначення пенсії на пільгових умовах. Записи в трудовій книжці та в уточнюючій довідці в повній мірі підтверджують трудовий стаж позивачки на виробництві та роботах, що віднесені до списку № 2.
Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а вказав на те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Щодо твердження відповідача, що позивачка не надала наказів про атестацію робочого місця, суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.
Таким чином, пільговий стаж позивачки, що обрахований відповідачем, не в повній мірі відповідає записам трудової книжки та наданим документами щодо періодів трудової діяльності (зайнятості), а тому наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, період роботи з 03.02.1986 по 14.11.1997. 
Оскільки позивачка звернулася за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до списку № 2 після досягнення 57 років, за наявності страхового стажу 39 років 9 місяців 18 днів та пільгового стажу, з урахуванням спірного, понад 11 років, вона має право на вказану пенсію.
Наведене свідчить про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.08.2022 № 222030018062 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії, а для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивачки слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №  2 з 18.08.2022.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Сушко О.О.